ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
29 травня 2026 року м. Чернівці 

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адімінстративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю секретаря   ОСОБА_4 
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_7 на вирок Чернівецького районного суду м. Чернівців від 06.04.2026 р. в кримінальному провадженні №12025263020000737 по обвинуваченню  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, Чернівецького району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернівецького районного суду м. Чернівців від 06 квітня 2026 року ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. 
На підставі ст. 59-1 КК України, покладено на  ОСОБА_6  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Згідно вироку суду, 11.08.2022 Шевченківським районним судом м. Чернівці винесено виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 05.05.2022 до досягнення повноліття дитини. 
ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим та достовірно знаючи про встановлений судом обов`язок сплачувати аліменти, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи дане 
ЄУНСС 725/3230/26 НП 11кп/822/190/26 головуючий у 1інстанції ОСОБА_10 
рішення та ухиляючись від його виконання, будучи фізично здоровим, при цьому не вживаючи офіційних заходів до працевлаштування, однак отримуючи дохід від роботи по найму, умисно, протиправно, порушуючи ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, не сплачував встановлені судом кошти (аліменти). У зв`язку із чим, в період з травня 2022 року по 05.03.2026 (включно),станом на 05.03.2026 виникла заборгованість зі сплати аліментів перед ОСОБА_8 на загальну суму 64 000,00 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, як за три місяці відповідних платежів.
На вказаний вирок суду прокурор ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 та ухвалити новий вирок. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ч. 2 ст. 59-1 КК України передбачено, що при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду суд покладає на засудженого відповідні обов`язки, ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Зазначає, що суд, в порушення наведених вище вимог, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду, поклав на обвинуваченого лише обов`язки, передбачені п. 1-2 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
На думку апелянта, зменшення судом обсягу, передбачених законом обов`язків, зокрема призначення лише одного або двох з перелічених у ч.2 ст. 59-1 КК України, є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. 
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.
Оскільки висновки суду стосовно доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального проступку, а також правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 164 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, суд вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на таке.
Так, відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Частиною 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Частина 3 цієї статті також визначає перелік обов`язків, які суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду.
При цьому, з аналізу вищевказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою.
Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України. Застосування ж обов`язків, визначених у ч. 3 ст. 59-1 КК України, віднесено до дискреційних повноважень суду. 
Проте, всупереч зазначеному, суд першої інстанції, призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді пробаційного нагляду та безпідставно не поклав на нього обов`язок, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, який встановлюється судом при ухваленні обвинувального вироку. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому безпідставно не застосував закон, який підлягав застосуванню, та вважає за необхідне скасувати оскаржуваний вирок, постановити новий та, призначивши обвинуваченому основне покарання, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є необхідним для виправлення обвинуваченого.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
За таких обставин оскаржуваний вирок у частині призначення обвинуваченому покарання необхідно скасувати та ухвалити новий вирок.
На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Чернівців ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Чернівецького районного суду м. Чернівців від 06.04.2026 р. по обвинуваченню  ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок. 
Призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 164 КК України покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду.
Покласти на  ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий       ОСОБА_1 
Судді        ОСОБА_2 
ОСОБА_3 

Копія. Згідно з оригіналом: суддя