П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/14810/25	

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,
повний текст судового рішення
складено 24.03.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ) та просив:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 19.12.2017, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21 лютого 2011 року №159 (далі Порядок №159);
- зобов`язати ВЧ нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 19.12.2017, відповідно до Порядку №159.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року позов задоволено.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі №420/14810/25 та зобов`язано ВЧ надати Одеському окружному адміністративному суду протягом 1 місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про повне його виконання в порядку, передбаченому ч.2 ст.382-2 КАС України.
До суду надійшов звіт ВЧ про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/14810/25, в якому зазначено, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі ВЧ, відповідно до ст.ст.3,15 Закону України “Про Збройні Сили України” здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до вимог статті 48 Бюджетного Кодексу України ВЧ є лише розпорядником бюджетних коштів, яка бере бюджетні зобов`язання на підставі затвердженого розпорядником бюджетних коштів вищого рівня кошторису, платежі за дорученням розпорядника бюджетних коштів здійснює орган Державного казначейства України в разі наявності у розпорядників невикористаних бюджетних асигнувань, відповідності намірів витрачання бюджетному асигнуванню і наявності бюджетного зобов`язання для платежу.
ВЧ отримує відкриті асигнування від розпорядників коштів другого ступеня.
Отже, ВЧ є бюджетною установою, виконує функції оборони держави, фінансується виключно з державного бюджету, здійснює оплату за наявності бюджетних асигнувань, та за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету. ВЧ не здійснює прибуткової господарської діяльності, тому не має альтернативних джерел фінансування, кошти у спецфонді не передбачені.
Кошти на сплату грошових коштів за рішенням суду по коду економічної класифікації 2800 по справі №420/15864/24 на рахунок ВЧ станом на 16.03.2026 року майже не надходили (виписки з банківських рахунків військової частини НОМЕР_1 починаючи з 16.10.2025 року додаються). Надходили лише грошові кошти за напрямком соціального забезпечення.
Не зважаючи на дуже важке фінансове становище і обмежене фінансування, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року по справі №420/14810/24 платіжною інструкцією №178 від 03.02.2026 року ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі в сумі 2012,15 грн. Зазначені кошти перераховано з врахуванням податків.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року прийнято частково звіт ВЧ про виконання рішення суду у справі №420/14810/25 та встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/14810/25 в частині виплати ОСОБА_1 всієї суми заборгованості.
Зобов`язано ВЧ подати протягом одного місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі №420/14810/25 в частині виплати всієї суми заборгованості.
Роз`яснено ВЧ, що у разі неподання звіту про виконання судового рішення або його невиконання у визначений судом новий строк, до нього може бути застосований штраф в розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким прийняти звіт про виконання рішення.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення суду відповідачем не в повному розмірі виплачено заборгованість позивачу, що і стало підставою для часткового прийняття звіту та попередженню про можливість застосування штрафу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч.1 ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно ч.3 ст.382-2 КАС України до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.382-3 КАС України передбачено, що суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Відповідно до частини 11 ст.382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду позивачу було перераховано грошові кошти в сумі в сумі 2012,15 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №178 від 03.02.2026 року.
Тобто, виплата коштів позивачу на виконання судового рішення по справі здійснена не в повному обсязі, що не заперечується відповідачем.
На підставі вищевикладеного та з урахуванням вказаних у звіті відповідачем обставин, колегія судді вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції щодо відсутності підстав для прийняття звіту в повному обсязі.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо необхідності накладення на відповідача штрафу на даній стадії.
Так, згідно ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вказана норма передбачає накладення штрафу на відповідача у випадку неподання звіту, або його неприйняття. Водночас, у випадку часткового виконання судового рішення суд без застосування штрафних санкцій в порядку ч.11 ст.382-3 КАС України суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, що і було зроблено судом 1-ї інстанції.
При цьому, в резолютивній частині оскарженої ухвали, судом було попереджено відповідача, що у разі неподання звіту про виконання судового рішення або його невиконання у визначений судом новий строк, до нього може бути застосований штраф в розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, у розумінні норм процесуального законодавства, штрафні санкції до відповідача підлягають застосуванню не на даній стадії, а у випадку невиконання судового рішення у встановлений оскарженою ухвалою строк для подання звіту.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький