СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25139/25

пр. № 2/759/3326/26
05 травня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Журибеда О.М.
за участю секретаря - Шило М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:
22.10.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 50 відсотків прожиткового мініму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення 23 років.
Позов обгрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 13.07.2002 року. Від даного шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що позивач проживає з діть за адресою: АДРЕСА_1 , окірм ОСОБА_5 , яка навчається за кордоном у Франції. Починаючи з жовтня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини та не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство. Виплати, що здійснює відповідач для забезпечення дітей є недостаніми та носять не регулярний характер. Зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заміжня, ОСОБА_5 навчається у Франції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчаються у школі, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є студенткою денної форми навчання. Оскільки діти проживають розом з матір`ю та перебувають на її утриманні, а батько є працездатним, позивач потребує допомоги в утриманні спільних дітей, а тому змішена звернутись до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2025 року усправі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження.
Ухвалою Святошинського від 01.04.2026 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 13.07.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис №353, після реєстрації якого ОСОБА_8 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_9 .
Від даного шлюбу у сторін народились діти:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.10.2009 року;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.06.2008 року;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.09.2022 року;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.07.2006 року;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.05.2003 року.
Як вбачається з Витягів з реєстру територіальної громади позивач ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 зарєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з інформації з реєстру територіальної громади ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановлено судом, діти сторін, окірм ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до посвідчення позивачу ОСОБА_1 присвожнно почесне звання «Мати- ОСОБА_10 ».
Також сторонам видано посвідчення багатодітної сім`ї.
Відповідно до довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 19.05.2025 року №179 ОСОБА_7 є студенткою 2 курсу денної форми здобуття освіти, закінчує навчання 30.06.2027 року, що також підтверджується студентським квитком.
Згідно довідки Київської гімназії схудних мов №1 від 18.09.2025 року №01-37/310, ОСОБА_3 , навчається в 10-А класі Київської гімназії східних мов №1.
Відповідно до довідки Ліцею №49 Шевченківського району м. Києва від 18.09.2025 року №140, ОСОБА_4 навчається в 11-А класі.
Як вабчається з довідки №127 від 21.05.2025 року ОСОБА_6 є студентом 1 курсу навчального закладу Навчально-науковий інститут управіління, економіки та бізнесу на даенній формі навчання та закінчує навчання 31.08.2028 року, що також підтверджується студентським квитком. 
Відповідно до довідки ТОВ «Заварі Груп» від 22.05.2025 року №3, ОСОБА_6 працює за основним місцем роботи в ТОВ «Заварі Груп» з 16.04. (рік не зазначено в копії довідки).
Надана позивачем копія посвідчення або студентського квитка на ім`я ОСОБА_5 суд визнає не допустими доказом, оскільки не надано переклад такого документа державною мовою.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).
Правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства».
Так, згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача.
З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, наявність п`ятьох дітей, а також те, що відповідач є особою працездатною, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, а тому позов в цій частині підлягає до чатскового задоволення.
Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову.
Щодо стягнення аліментів на повонлітніх дітей, що продовжують навчання суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно положень ч.3 цієї ж статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду в постанові від21 листопада 2018 року у справі №382/1093/16-ц (провадження №61-12568св18), положеннями статті 201 СК України не передбачено застосування вимог статті 182 для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначене у статті 200 СК України відсилання до норми статті 182 цього Кодексу стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів (частина перша статті 182 СК України).
Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 182 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
В постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61- 350св17) щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд зазначив, що, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття.
Як встановлено судом спільна повнолітня дочка сторін ОСОБА_6 є студенкою 1 курсу денної форми Навчально-наукового інституту управління, економіки та бізнесу, однак як встановлено судом остання працює за основним місцем роботи в ТОВ «Заварі Груп», доказів, що дохід спільної дитини є не достатнім для повного самостійного забезпечення суду не надано, більше того позивач в позові зазначила, що її дочка заміжня та винаймає житло, а отже суд приходить до висновку, що в частині стягнення аліментів на утриманні повнолітньої дитини ОСОБА_11 , що продовжує навчання слід відмовити.
Щодо дитини ОСОБА_5 суд зазначає наступне.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. 
При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина або дочки, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Звертаючись до суду з позовом та заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_7 , яка продовжує навчання, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що спільна дочка ОСОБА_12 досягла повноліття і на даний час навчається у закладі вищої освіти та зазначено, що позивач одноособово забезпечує повнолітню дочку, яка продовжує навчання, а батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу на період її навчання.
Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 продовжує навчання матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 , що продовжує навчання суд також відмовляє.
Що стосується вимог щодо доньки ОСОБА_7 .
Судом встановлено, що згідно довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 19.05.2025 року №179, ОСОБА_7 є студентом 2 курсу денної форми здобуття освіти бакалавравського рівня вищої освіти спеціальності 102 Хімія освітньої програми «Хімія» освітньої програми «Хімія» хімічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка.
Отже, судом встановлено той факт, що у зв`язку із навчанням, повнолітня дитина ОСОБА_7 потребує матеріальної допомоги?яку має надавати відповідач. 
Досліджуючи такий критерій, як матеріальне становище платника аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатний, протилежного суду доказу не надано, але має також на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, а обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладається на обох з батьків, тому враховуючи що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та портеб відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) будуть достатніми для належного утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатеме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд ввжає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн. за розгляд двох позовних вимог про стягнення аліментів.
На пісдатві викладеного та керуючись ст.ст. 5,12,13,258,259,263,264,265,280-282, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Позвні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.10.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22.10.2025 року та до закінчення навчання 30.06.2027 року, але не більше чим до досягнення повнолітньою дитиною 23 років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя        О.М. Журибеда