Справа № 539/161/26
Провадження № 3/539/87/2026
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 квітня 2026 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді Даценка В.М., секретаря судового засідання Шрейтер С.О., з участю прокурора Нор Ж.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Замули І.А, Мартинюка О.С. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , старости сіл Мгар, Вільшанка, Луки Лубенської територіальної громади,
за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді старости Мгарського старостинського округу Лубенської територіального громади Лубенського району Полтавської області, являючись згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.8 ч.1 ст.46 вищевказаного Закону, 26.03.2025 подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 215 647,84 грн., що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Суду повідомив, що розрахунок суми відомостей, які на думку Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є недостовірними здійснено не об`єктивно, без детального аналізу всіх обставин у справі. Крім того, зазначив на порушення норм законодавства при розгляді 14.01.2026 року справи про притягнення його до відповідальності, оскільки в цей день він був на лікарняному.
Захисники підтримали таку позицію Горшньова С.В.
Прокурор у судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відсутні.
Судом встановлено, що згідно з рішенням другої сесії восьмого скликання Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17.12.2020, ОСОБА_1 затверджено на посаду старости сіл: Мгар, Вільшанка, Луки Лубенської територіальної громади Лубенського району Полтавської області.
22.12.2020 ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи органів місцевого самоврядування.
Відповідно до розпорядження Лубенського міського голови від 22.12.2020 за № 369 ОСОБА_1 присвоєно 12-й ранг посадової особи місцевого самоврядування шостої категорії посад.
22.12.2020 ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з вимогами та спеціальними обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції».
Згідно з інформацією з публічної частини офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання ОСОБА_1 26.03.2025 подав до Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік.
Національним агентством з питань запобігання корупції проведено повну перевірку щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , старостою Мгарського старостинського округу Лубенської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 26.03.2025.
За результатами перевірки встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив такі недостовірні відомості:
1. У розділі 12 «Грошові кошти» декларації
1.1. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про наявність у члена сім`ї (дружини) станом на 31.12.2024 грошового активу, у вигляді готівкових коштів у розмірі 5 200 000,00 гривень.
Суб`єкт декларування пояснив, що вказані готівкові кошти є заощадженнями від здійснення дружиною підприємницької діяльності. Це саме на запит Національного агентства повідомила його дружина. На підтвердження джерел походження грошових коштів надано виписку з банку.
Пояснення суб`єкта декларування не враховані з огляду на таке.
Відповідно до щорічної декларації суб`єкта декларування за 2024 рік у члена сім`ї (дружини) були задекларовані станом на 31.12.2024 готівкові кошти у розмірі 5 200 000,00 гривень. У порівнянні з попереднім звітним періодом заощадження члена сім`ї (дружини) збільшено на 3 200 000,00 гривень.
Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників додатків доходи члена сім`ї (дружини) від зайняття нею підприємницької діяльності за 2024 рік становлять 3 220 235,92 грн (3 вирахуванням сплати податків та зборів).
Під час здійснення повної перевірки Національне агентство проаналізувало наявні банківські рахунки члена сім`ї (дружини) суб`єкта декларування та встановило, що дружина мала фінансову можливість заощадити у звітному періоді грошові кошти у розмірі не більше ніж 2 026 541,00 гривня.
Таким чином, під час повної перевірки суб`єкт декларування (разом із членом сім`ї (дружиною) не підтвердив джерела походження коштів (для збільшення у звітному періоді готівкових коштів у гривневому еквіваленті) станом на кінець звітного періоду на суму у розмірі 1 173 459,00 грн (3 200 000,00 грн (сума на яку було збільшено готівкові кошти у звітному періоді - 2 026 541,00 грн (фінансова можливість заощадити готівкові кошти відповідно до аналізу банківських рахунків).
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 1 173 459,00 гривень.
1.2. Суб`єкт декларування не зазначив відомостей про залишки коштів на банківському рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31.12.2024, відкритому на його ім`я у розмірі 42 188,84 грн., що підтверджується відомостями, наданими банківською установою.
Суб`єкт декларування у своїх поясненнях про причини незазначення таких відомостей у 12 розділі декларації не повідомив.
Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості, в тому числі, про наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, розмір яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 42 188,84 гривні.
Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 12 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 1 215 647,84 грн, чим не дотримав вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону.
31.10.2025 року за результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей уповноваженою особою НАЗК ОСОБА_2 складено обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно до якого в діях Мгарського старостинського округу Лубенської територіальної громади Лубенського району Полтавської області ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. 
14.01.2026 року о/у 1-го сектору УСР в Полтавській області ДСР НПУ Кругляком А. складено протокол № 8 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за ч.4 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування – особи, зазначені у пункті 1 , підпунктах «а», «в»- «ґ» пункту 2, пункту 4 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Таким чином, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»- «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 46 ЗУ "Про запобігання корупції" у декларації зазначаються відомості щодо отриманих доходів суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.
Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.
Положеннями ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, однією з конструктивних ознак складу вказаного адміністративного правопорушення є завідомо недостовірне, тобто свідоме зазначення або не зазначення суб`єктом декларування певного майна у декларації або відомостей про його вартість, які не відповідають дійсності. Такі відомості повинні відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тоді як вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Отже, наданими суду матеріалами має бути доведено, що особа, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, мала мету внести до декларації недостовірні відомості стосовно майна або іншого об`єкта декларування.
Під час розгляду справи судом досліджені надані документи та допитані свідки.
Так, ОСОБА_1 пояснив, що вніс відомості до щорічної декларації за 2024 р. щодо збільшення заощаджень дружини на 3 200 000 грн у порівнянні з попереднім звітним періодом ґрунтуючись на інформації, наданої його дружиною та будь-якого умислу на приховування або зазначення недостовірних відомостей не мав. Пояснив, що така інформація дружини узгоджується з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників додатків доходи члена сім`ї (дружини) від зайняття нею підприємницької діяльності за 2024 рік становлять 3 220 235,92 грн, інформацією щодо залишків коштів на її рахунках на початок звітного періоду (близько 300 000 грн), а також тим, що дружина має додаткові мінливі заробітки. Також зауважив, що переведення коштів в готівку дружиною здійснювалося як з власних рахунків дружини, так і шляхом переведення коштів на рахунки інших осіб, в яких не передбачені комісійні витрати за зняття готівки. 
В свою чергу допитаний в судовому засіданні в якості свідка уповноважена особа НАЗК ОСОБА_2 суду пояснив, що відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 1 215 647,84 грн були ним отримані виключно в результаті проведених власних розрахунків, з урахуванням суми доходу дружини від підприємницької діяльності 3 220 235 грн 92 коп. та суми знятих коштів з банківського рахунку дружини 2 026 041 грн (1 299 000 грн з рахунку ФОП, 727 041 грн – особового рахунку). 
На уточнююче запитання захисників повідомив, що в цих розрахунках не враховував 1 527 214 грн коштів, які перераховувалися з рахунку дружини на інші рахунки. При цьому пояснив, що перерахунок коштів на інші рахунку та наступне переведення коштів в готівку є законним способом одержання готівкових коштів. 
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка о/у 1-го сектору УСР в Полтавській області ДСР НПУ ОСОБА_3 суду повідомив, що аналіз правильності розрахунків ним не проводився, натомість протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складений виключно на інформації НАЗК.
Також судом досліджені виписки по банківських рахунках ОСОБА_1 та його дружини. Інформація в цих документах узгоджується з інформацією щодо сум коштів, про які в своїх поясненнях зазначили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Інші докази винуватості ОСОБА_1 суду не надано.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Важливим стандартом у сфері доказування у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є принцип «поза розумним сумнівом», сформований у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ireland v. the United Kingdom» від 1978 року та детальніше роз`яснений у справі «Коробов проти України» (2011, заява № 39598/03). Зокрема, у п. 65 рішення ЄСПЛ зазначив: «Доведення поза розумним сумнівом може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
У справі № 649/144/19 ВСУ зазначив: «Стандарт «поза розумним сумнівом» означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів і всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними».
Аналізуючи зібрані у справі докази суд зазначає, що винуватість ОСОБА_1 ґрунтується виключно на аналізі даних банківських рахунків його та дружини. При цьому такий аналіз не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх даних, зокрема, в наведених розрахунках не враховані кошти, які перераховувалися з рахунку дружини на інші рахунки, що відповідно до позиції уповноваженого НАЗК є законним способом одержання готівки. 
Суд враховує, що ні при складанні обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, ні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідними суб`єктами не вживалися заходи для з`ясування таких обставин (зокрема, шляхом направлення відповідних запитів про перерахунки коштів іншим особам).
Також суд звертає увагу і на п. 56 Роз`яснень НАЗК (редакція чинна на момент здійснення ОСОБА_1 декларування), яким роз`яснені дії декларанта у разі відсутності інформації щодо члена сім`ї декларанта, яка повинна бути зазначена у декларації. Якщо член сім`ї суб`єкта декларування відмовив йому у наданні всієї або частини інформації, що повинна бути відображена в декларації, і при цьому суб`єкту декларування ця інформація не відома, рекомендується у відповідних полях форми декларації обирати позначку «Член сім`ї не надав інформацію» (п. 7 розділу IІІ Порядку № 252/23). Якщо член сім`ї відмовився надати таку інформацію, але ця інформація відома суб`єкту декларування або може бути ним отримана з офіційних джерел (наприклад, із правовстановлюючих документів, відкритих державних реєстрів), то суб`єкт декларування повинен відобразити у декларації всю відому йому інформацію. Якщо члену сім`ї відповідна інформація не відома і вона не може бути ним отримана з офіційних джерел (наприклад, із правовстановлюючих документів, відкритих державних реєстрів), то у відповідних полях декларації рекомендується обрати позначки «Не відомо». Таким чином діючим законодавством не передбачено обов`язку суб`єкта декларування здійснювати детальний аналіз інформації, наданої членом сім`ї.
Враховуючи наведене, в ситуації коли ОСОБА_1 категорично заперечує свою винуватість, суд не має можливості дійти висновку про свідоме зазначення ним у декларації відомостей, які не відповідають дійсності, при цьому такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Насамкінець суд зазначає, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України адміністративного правопорушення, висунуте в порядку встановленому законом.
Обвинувачення повинно бути конкретним і особа має право знати, у вчиненні якого правопорушення його обвинувачують.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно суд здійснює судовий розгляд.
З цього випливає, що обвинувачення у зазначенні відомостей, які не відповідають дійсності, на конкретну суму - 1 173 459 грн 00 коп., повинне бути деталізовано в тій мірі, щоб під час судового розгляду справи учасники мали можливість перевірити її обґрунтованість (формулу розрахунку, складові, тощо).
Однак, пред`явлене обвинувачення ОСОБА_1 не відповідає таким вимогам. Відповідно висновки, які ґрунтуються на «підлаштованих» до вказаної суми цифрах, що фігурують у матеріалах справи, будуть носити характер припущення і не можуть лягти в основу постанови про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.
Керуючись ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", керуючись статтями 9,27,33-35,172-6,247,250,251,254,255,268,272,276-279,280,283-284,294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 4 ст. 172-6Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М.Даценко