Справа № 163/677/26 
Провадження № 2/163/350/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №7999843 від 28.01.2025 в сумі 26080,00 грн. 
Вимоги обґрунтовано тим, що 28.01.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений кредитний договір №7999843. Право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі укладеного із ТОВ «Мілоан» договору факторингу від 18.09.2025 № 18092025. Відповідно до реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 26080,00 грн, з яких: 8000,00 грн - основна сума боргу, 10080,00 грн – комісія за обслуговування кредиту, 8000,00 грн – неустойка (пеня, штраф). З моменту отримання права вимоги до відповідача нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось. Через невиконання відповідачем грошового зобов`язання сума заборгованості залишилась незмінною, тому позивач як новий кредитор просить її стягнути з відповідача у судовому порядку. 

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 18.03.2026, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 
Копію ухвали від 18.03.2026 відповідач отримала 26.03.2026 у приміщенні суду.
У визначений судом в ухвалі строк з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подала, будь-яких заяв щодо процедури розгляду справи не надіслала. 
Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. 

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

28.01.2025 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір про споживчий кредит № 7999843 (далі – кредитний договір). 
Кредитний договір укладений в електронній формі, відповідачем підписаний із використанням одноразового ідентифікатора 800425.
За умовами кредитного договору:
п.1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2 договору у кредит (далі – кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом (далі – плата) відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальник не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. 
п.1.2. Сума кредиту становить 8000,00 грн.
п.1.3. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 28.01.2025 (дата надання). Строк, на який надається окрема частина кредит, встановлюється графіком платежів.
п.1.4. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) - 23.01.2026.
п.1.5. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 24664,00 грн. Денна процентна ставка - 0,86%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 32664,00 грн. 
п.1.5.1. Комісія за надання кредиту: 24,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
п.1.5.2. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 24640,00 грн., що нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору.
п.1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом.
п.1.5.4. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть: 0,00 грн.
п.2.1. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
п.4.1. У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати триває більш як 2 днів. 
Додаток № 1 до кредитного договору містить графік платежів за кредитом за період з 28.01.2025 по 23.01.2026.
У цей же день відповідач ознайомилась і підписала паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування. 
Перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів в сумі 8000,00 грн на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 підтверджується платіжним дорученням №146975624 від 28.01.2025.
18.09.2025 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №18092025, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, зазначених у відповідному Реєстрі. 
З витягу з реєстру боржників до цього договору факторингу вбачається, що до нього включений боржник ОСОБА_1 за кредитним договором № 7999843 від 28.01.2025 із загальною сумою заборгованості 26080,00 грн, яка складається із суми виданого кредиту – 8000,00 грн, комісії за обслуговування кредиту - 10080,00 грн, неустойки (пеня, штраф) - 8000,00 грн. 

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» (тут і надалі в редакції на дату укладення кредитного договору 08.12.2020) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Досліджені в справі докази свідчать, що укладений між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір №7999843 від 28.01.2025 відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію», відповідачем підписаний одноразовим ідентифікатором, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, у ньому визначені усі істотні умови для даного виду договорів. 
Після підписання цього договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання у кредит коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування та інших складових.
Надання ТОВ «Мілоан» відповідачу у кредит 8000,00 грн по справі належним чином підтверджено. 
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» приєднаним до позову договором факторингу довів набуття ним права вимоги до відповідача за указаним кредитним договором, а відтак є належним позивачем у спірних правовідносинах.
Заявлена позивачем у позові сума заборгованості за своїми складовими та розміром відповідає сумі заборгованості, що зазначена Реєстрі боржників до договору факторингу від 18.09.2025 №18092025, та становить всього 26080,00 грн, до якої включено: 8000,00 грн – тіло кредиту, 10080,00 грн – комісія за обслуговування кредиту, 8000,00 грн – неустойка (пеня, штраф). 
Такі складові заборгованості відповідають умовам кредитного договору, однак перш за все вони повинні узгоджуватися із нормами чинного законодавства України.

Так, стосовно нарахованої і заявленої до стягнення комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) в сумі 10080,00 грн встановлено, що нарахування такої комісії у зазначеній сумі передбачено п.1.5.2 кредитного договору. 
Разом з тим, 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. 
Частина 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування») передбачає, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. 
Частина 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Отже, ураховуючи такі законодавчі приписи, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Отже, наведене свідчить, що визначена кредитним договором комісія за обслуговування кредитної заборгованості є фактично встановленою платою позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування».
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Тому покладення основного фінансового навантаження за кредитним договором на комісію, а не на відсотки, є порушенням принципу добросовісності у договірних відносинах.
У цій справі позичальнику було встановлено комісію за обслуговування кредиту, проте не наведено чіткого переліку того, що саме має виконати товариство, надаючи таку послугу. Розмір комісії, який втричі перевищує суму самого кредиту, є явно непропорційним за технічні послуги, які надано первісним кредитором.
За таких обставин, оскільки було встановлено щомісячну плату за послуги кредитодавця, які за Законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення кредитного договору №7999843 від 28.01.2025 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, у зв`язку із чим заявлені у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. 

Стосовно нарахованої і заявленої до стягнення суми неустойки в розмірі 8000,00 грн, суд враховує такі законодавчі приписи. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває нині, що є загальновідомим фактом. 
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за кредитним договором відбулося у період дії на території України воєнного стану, у зв`язку із чим нарахована відповідачу неустойка підлягає списанню в силу Закону, а тому заявлена позовна вимога у цій частині також задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведені висновки суду щодо заявленої позивачем до стягнення суми по комісії за обслуговування кредиту та суми по неустойці, суд встановив наступну суму реальної заборгованості відповідача за кредитним договором.
Зі складеної первісним кредитором ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №7999843 від 28.01.2025 вбачається, що на погашення кредитної заборгованості відповідач ОСОБА_1 сплатила всього 6624,00 грн, які первісним кредитором спрямовані на погашення: комісії за надання кредиту – 24,00 грн, комісії за обслуговування кредиту – 5600,00 грн, штрафу за порушення зобов`язання – 1000,00 грн.
Отже, враховуючи спрямування первісним кредитором внесених відповідачем коштів на погашення комісії на суму 5600,00 грн, які в силу закону позичальник не зобов`язана сплачувати і даний пункт договору визнається нікчемним з моменту укладення договору, та на погашення штрафу в сумі 1000,00 грн, які на підставі закону підлягають списанню, суд вважає необхідним зазначену суму коштів в загальній сумі 6600,00 грн зарахувати в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.
Таким чином, після здійснення такого зарахування сума заборгованості відповідача за кредитним договором по тілу кредиту становить 1400,00 грн (8000,00 – 6600,00). 

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі досліджених у справі доказів суд встановив доведеність існування у відповідача перед позивачем кредитної заборгованості лише за тілом кредиту в сумі 1400,00 грн. 
Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Ураховуючи часткове задоволення позову та положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 5,37 %.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №7999843 від 28.01.2025 в загальній сумі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень, яку становить основний борг (тіло кредиту). 

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 142 (сто сорок дві) гривні 97 копійок судового збору. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:
позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; місце знаходження - вулиця Лісова, буд.2, місто Бровари Київської області; код ЄДРПОУ – 35625014;
відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь