ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8172/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 р. (суддя Садовий І.В) в адміністративній справі №280/8172/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку його пенсії із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р. на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ;
- зобов`язати відповідача здійснити з 01 липня 2025 р. перерахунок та виплату йому пенсії за віком, із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р. на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .
В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. У липні 2025 року він звернувся із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995р. Однак, в перерахунку пенсії відмовлено, із посилання, що в трудовій книжці запис про звільнення не завірений підписом відповідальної особи, а в довідці № 04-25/Ш-1186 від 20 липня 2022 р., виданій Архівним управлінням Запорізької міської ради, не має інформації про дату звільнення. Водночас, працівник не може відповідати за правильність оформлення трудової книжки роботодавцем, яка містить підтвердження його роботи у спірний період. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про неможливість врахувати спірний період роботи позивача до його страхового стажу, оскільки трудова книжка оформлена із порушенням вимог Інструкції, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58, а в довідці №04-25/Ш-1186 від 20 липня 2022 р., виданій Архівним управлінням Запорізької міської ради, відсутня інформація 
про дату звільнення.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р. на підставі трудової книжки та архівної довідки № 04-25/Ш-1186 від 20 липня 2022 р. Відповідач листом № 13624-13856/Ш-02/8-0800/25 від 08 серпня 2025 р. у перерахунку пенсії відмовив, оскільки трудова книжка оформлена із порушенням вимог Інструкції, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58, а в довідці №04-25/Ш-1186 від 20 липня 2022 р., виданій Архівним управлінням Запорізької міської ради, відсутня інформація про дату звільнення.
Не погодившись із даною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р. підтверджений записами його трудової книжки. Законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за правильністю оформлення роботодавцем трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання вимог при заповненні трудової книжки.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтею 1, частиною 4 статті 24 якого визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До введення в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійні відносини регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до п.1 - 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 р., за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість зарахувати позивачу до страхового стажу період його роботи з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р. на підставі, зокрема, трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка оформлена із порушенням Інструкції, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58, слід зазначити наступне. 
Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Міністерством соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 р., а також Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20 червня 1974 р. визначено, що у разі звільнення працівника, всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Дослідивши зміст копії наявної в матеріалах справи трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 судом апеляційної інстанції встановлено, що в ній містяться записи №18,19 про роботу позивача в період з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р., зокрема, запис №19 про звільнення, не завірено підписом уповноваженої особи. 
З цього приводу слід зазначити, що Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018р. у справі №687/975/17 вказано, що неналежний порядок заповнення документів адміністрацією підприємства, не може позбавляти особу конституційного права на соціальний захист.
Відсутність в трудовій книжці ОСОБА_1 , зокрема, в записі №19 про звільнення підпису уповноваженої особи, не може позбавляти його права на зарахування періоду роботи з 12 червня 1991 р. по 17 липня 1995 р. до страхового стажу, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку зарахувати до страхового стажу позивача вказаний період та в зв`язку із цим здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за віком. Оскільки доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 р. в адміністративній справі №280/8172/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 травня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий