Справа № 353/308/26
Провадження № 2/353/378/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,
з участю: секретаря судового засідання – Мороз М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , зареєстрованого жителя АДРЕСА_2 , про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків (доходів). Починаючи з серпня 2017 року по лютий 2026 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 76026,44 грн. Враховуючи вищенаведене, вона, як стягувач аліментів, має право на стягнення з відповідача неустойки (пені), у відповідності до ст. 196 СК України. Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей пеня складає 1087830,85 грн. А тому вважає, що з відповідача слід стягнути на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості за аліментами, що складає 76026,44 грн. Також просила стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.
25.03.2026 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області вирішено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 
У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. 
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Не заперечила щодо винесеня судом заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.
Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачкою та її представником подав докази, які вони вважали достатніми для розгляду справи, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2017 року, яке набрало законної сили 26.09.2017 року, шлюб між ОСОБА_5 (позивачка) до ОСОБА_2 (відповідач) було розірвано, місцем проживання дітей визначено місце проживання їх матері ОСОБА_5 (позивачка) та після розірвання шлюбу вирішено залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». Також вирішено питання судових витрат (а.с. 13-14). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2017 року, яке набрало законної сили 26.09.2017 року, вирішено стягнути з ОСОБА_2 (відповідач) на користь ОСОБА_5 (позивачка) аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 03.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Також вирішено питання судових витрат (а.с. 15-16). 11.12.2024 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 22).
Відповідно до розрахунку заборгованості із сплати аліментів, складених Івано-Франківським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на виконанні якого перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 353/678/17 від 14.09.2017 року, станом на 17.02.2026 року заборгованість по сплаті аліментів становить 76026,44 грн. (а.с. 10-12).
З врахуванням вищенаведеного, позивачкою було здійснено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання дітей за період з серпня 2017 року по лютий 2026 року, загальний розмір якої, на її думку, що підлягає стягненню в судовому порядку, становить 76026,44 грн., оскільки розмір заборгованості по пені за аліментами, не може бути більше, ніж 100% заборгованості за аліментами (а.с. 17-21).
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачкою розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, відповідачем по справі суду не представлено. 
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до висновку викладеному в постанові Верховного суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21, при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованістьза аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Виходячи зі змісту норми статті 196 СК України та наведених роз`яснень Верховного Суду, пеня підлягає нарахуванню за місяці, протягом яких аліменти повинні були сплачуватися, однак фактично сплата не проводилася. Періодом нарахування пені є місяць, в якому не проведено оплату, до часу сплати чи часткової сплати. В спірному випадку, мали місце місяці, коли аліменти не сплачувалися чи сплачувалися частково і наявні були підстави для нарахування пені.
З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 03.04.2019 по справі №333/6020/16-ц, судом розраховано суму пені за кожен місячний платіж, по якому настало прострочення, наступним чином:
П = Спростроч х 1% : 100 х Кднів, де –
П – розмір пені за прострочення платежу за один місяць,
Спростроч – розмір простроченої заборгованості за конкретний місяць (з урахуванням сум часткового погашення),
Кднів – кількість днів прострочки (з першого дня місяця, який є наступним після місяця, у якому настала прострочка, до дня фактичної сплати заборгованості).
Остаточна сума до стягнення складає:
С стягн = (П1+П2+П3…. +Пн) – ПЗ, де –
С стягн – остаточна сума пені до стягнення,
(П1+П2+П3…. +Пн) – сукупний розмір сум пені, розрахованих окремо для кожного місячного платежу, але яка не перевищує 100% заборгованості по аліментам.
ПЗ – загальна сума штрафів, застосованих до Відповідача відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, за результатами проведеного позивачкою розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, розрахованого за вищевказаною методикою, загальний розмір пені за ті періоди, коли прострочення сплати аліментів відбувалось з вини відповідача, а саме за період з 01.08.2017 року по 28.02.2026 року, становить 1087830,85 грн., однак стягненню підлягає пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 76026,44 грн., оскільки розмір заборгованості по пені за аліментами, не може бути більше, ніж 100% заборгованості за аліментами.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивачки 76026,44 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період прострочення сплати з 01.08.2017 року по 28.02.2026 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі, а саме в сумі 1331, 20 грн.
На підставі ст.ст. 180, 196 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 174, 178, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період прострочення з 01.08.2017 року по 28.02.2026 року включно в розмірі 76026 грн. 44 коп. (сімдесят шість тисяч двадцять шість гривень 44 копійок). 
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) – 1331 (одну тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий	У. Ю. ЛУКОВКІНА