УХВАЛА
04 травня 2026 року
м. Київ
справа № 574/486/25
провадження № 51-1643 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Буринського районного суду Сумської області від 05 грудня 2025 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року, 
встановив:
У поданій скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4 ч. 2 цієї статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
Підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції визначені в ст. 438 КПК, обґрунтовуючи наявність яких слід виходити із положень ч. 2 цієї статті, а також статей 412-414 КПК, вказавши на підставу для оскарження із наведенням відповідних мотивів. Натомість, стверджуючи про незаконність вироку місцевого суду, засуджений посилається на рішення в адміністративній справі, окрему думку у кримінальному провадженні, однак з посиланням на норми матеріального та процесуального законів, сталу практику Верховного Суду, з урахуванням змісту судового рішення, встановлені цим судом обставини, у частині змісту наказу, не обґрунтовує підстав, визначених ст. 438 КПК.
Оскаржуваний вирок місцевого суду був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури. Однак, заперечуючи законність ухвали апеляційного суду, засуджений не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412-414, 419 КПК, не вказує та не конкретизує, які доводи його апеляційної скарги залишились поза увагою цього суду.
Крім того, у касаційній скарзі засуджений не погоджується із оскаржуваними судовими рішеннями, просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження, однак не наводить та не обґрунтовує при цьому конкретної підстави, передбаченої кримінальним процесуальним законом.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
На усунення недоліків, засудженому слід подати нову касаційну скаргу. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Буринського районного суду Сумської області від 05 грудня 2025 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3