РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 759/6482/26 
12 червня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 28 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1  за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір позики №71332561, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Зміст та умови договору складають Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»,за допомогою веб-сайту ТОВ «MyCredit”, договір позики №71332561 від 28.08.2025, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
За умовами цього договору позичальник  ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 6000 грн. строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків 0,250 % (в день) за фіксовано процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики (застосовується під час строку позики); 4 % (в день) процентна ставка за користування позикою до дати повернення позики (застосовується у разі понадстрокового користування позикою). 
Вказує, що ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок, вказаний позичальником у договорі позики.
Відповідач  ОСОБА_1  своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив.
Станом на 29.01.2026 року прострочена заборгованість за кредитом становить 19350 грн. 00 коп., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 450 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентною ставкою, 900 грн. 00 коп. - сума заборгованості за несплаченими процентами, 900 грн. коп. - сума заборгованості за комісією, 12000 грн. коп. - заборгованість за пенею.
Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 19350 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 
Згідно положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. 
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. 
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно із п. 1-1, п. 11 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;
споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Умови договору про споживчий кредит мають містити відомості, визначені частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно до ст. 13 цього ж Закону договір про споживчий кредит та зміни до нього укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Судом встановлено, що 28 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1  за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір позики №71332561, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Вказане свідчить про ознайомлення відповідача з умовами договору та належне укладення зазначеного кредитного договору, шляхом проставляння сторонами електронного цифрового підпису.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За умовами цього договору позичальник  ОСОБА_1  отримав кредит у сумі 6000 грн. строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків 0,250 % (в день) за фіксованою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики (застосовується під час строку позики); 4 % (в день) базова процентна ставка за користування позикою до дати повернення позики (застосовується у разі понадстрокового користування позикою), шляхом перерахування позикодавцем кредитних коштів на картковий рахунок, зазначений позичальником. 
Наведене підтверджується довідкою про укладення договору, довідкою ТОВ «Європейська платіжна Система» від 19,01.2026 про перерахування 28.08.2025 кредитних коштів у сумі 60000 грн., які надійшли за платіжною інструкцією ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на картковий рахунок позичальника  ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши на картковий рахунок позичальника  ОСОБА_1  кредитні кошти в сумі 6000 грн.
У встановлений договором строк відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. 
Із розрахунку, наведеного позивачем, вбачається, що станом на 29 січня 2026 року прострочена заборгованість за кредитом становить 19350 грн. 00 коп., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 450 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 900 грн. коп. - заборгованість за несплаченими процентами на просторену позику, 1500 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією, 12000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідачем не доведено того, що кредитних коштів він не отримав, як і того, що зобов`язання за вказаним кредитним договором ним виконане належним чином.
Разом із тим із кредитного договору вбачається, що позичальник  ОСОБА_1  зобов`язався сплатити комісію за надання кредиту 15 % від суми наданого кредиту що дорівнює 900,00 грн., та 4 % відсотків пені за один день користування кредитом (п. 2.4 кредитного договору). 
Однак, надання кредиту є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою зі сторони позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інстрменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостйною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, наведене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц.
Крім того, доказів надання кредитодавцем позичальнику додаткових послуг, їх переліку матеріали справи не містять, як і детального розрахунку комісій, нарахованих позивачем. У розрахунку суму комісії вказано 900 грн. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача комісії за вказаним кредитним договором у сумі 900 грн., оскільки такі умови договору суперечать ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними в силу закону.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 викладено правову позицію відповідно до якої, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із розрахунку заборговансоті вбачається, що позивачем нараховано пеню за неналежне виконання договору відповідачем у сумі 12000 грн. 00 коп.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за прострочену позику (пеню) - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення заборговансоті за пенею в сумі 12000 грн. слід відмовити.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Встановлено, що позичальник  ОСОБА_1  взяті не себе зобов`язання за кредитним договором №71332561 від 28.08.2025 належним чином не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, внаслідок чого станом на 29.01.2026 виникла заборгованість у сумі 6450 грн. 00 коп., з яких 6000 грн. - заборгованість за основним боргом, 450 грн. 00 коп. заборгованість за несплаченими процентами.
Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 6450 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (6450 х 100) : 19350 = 33,33 %, тобто позов задоволено на 33,33 %. 
Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2662 грн. 40 коп. х 33.33 % = 887 грн. 37 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 887 грн. 37 коп. судових витрат зі сплати судового збору.
Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 4500 грн. 00 коп., що підтверджується договором №20-08/25 від 20.08.2025 про надання правничої допомоги, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.08.2025 платіжною інструкцією від 24.02.2026 про оплату правничої допомоги за договором № 20-08/2025 від 20.08.2025. Такий розмір витрат на оплату правничої допомоги суд вважає доведеним, співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за вірне розподілити витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволиних позовних вимог. При цьому наводить наступний розрахунок: 4500 х 33.33% =1499 грн. 85 коп. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 12,76-81, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, 

у х в а л и в: 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» заборгованість за договором позики №71332561 від 28.08.2025 станом на 29.01.2026 в розмірі 6450 (шість тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 887 (вісімсот вісімдесят сім) грн. 37 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1499 (одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 85 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», м. Київ, площа Арсенальна,1 Б, ЄДРПОУ 39861924.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст судового рішення складено 12 червня 2026 року.

Суддя	Р. М. Снітчук