СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/972/25
Провадження № 1-кп/306/151/26
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м.Свалява 

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява в залі суду №1 кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сасівка, Свалявського району, Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, одруженої, непрацюючої, має на утриманні одну дитину, у порядку ст.89 КК України раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у кримінальному провадженні №12025078150000046 від 28 травня 2025 року.
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
підсудної ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_5 27 травня 2025 року близько 16:00 години, знаходячись на подвір?ї житлового будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті умисно спричинити тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , нанесла останній близько чотирьох ударів дерев?яною рейкою по лівій нозі, правому плечі, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_6 впала на землю. Продовжуючи злочинний намір, нанесла потерпілій ОСОБА_6 удар рукою стисненою в кулак по обличчю справа, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синців (забою м?яких тканин) в правій скуловій ділянці голови, синців правого, лівого плеча, лівого стегна та садна зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу.
Згідно висновку судово - медичної експертизи за №32/С від 15.04.2026 року та згідно Наказу МОЗ за № 6 від 17.01.1995 року "Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" пункту 2.3.5. за ступенем тяжкості тілесні ушкодження у ОСОБА_6 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження.
Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальномупровадженні №12025078150000046 від 28.05.2025 року підозрювана ОСОБА_5 отримала 06 червня 2025 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року обвинувальний акт для розгляду передано судді ОСОБА_1 .
Підготовче провадження у справі призначено відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.06.2025 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.07.2025 року судом застосовано привід підсудної ОСОБА_5 в підготовче засідання.
Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.11.2025 року суд оголосив розшук підсудної ОСОБА_5 . Судове провадження в кримінальній справі №306/972/25 суд зупинив до її розшуку.
Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.12.2025 року суд відновив кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та призначив судовий розгляд кримінальної справи №306/972/25.
За клопотанням прокурора суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудної та дослідженням доказів, що характеризують особу підсудної. Наслідки обмеження дослідження фактичних обставин справи сторонам зрозумілі. Доповнень судового розгляду від учасників судового провадження в порядку ст. 363 КПК України не надійшло.
Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 вину у вчиненому визнала. Суду пояснила, що дійсно декілька разів вдарила потерпілу, поскільки та здійснила крадіжку її речей. Щиро кається у скоєному. Більше такого не повториться. Шкодує про те, що сталося, більше такого вчиняти не буде. Просить суворо не карати. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання в межах санкції статті у виід штрафу.
Відповідно до ст.2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права - ст. 8 Конституції України.
Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права: рішення у справах «Раманаускас проти Литви», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Делькур проти Бельгії», «Худобін проти Росії», "Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства", «Коробов проти України» - критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) - це кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року).
Суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у кримінальному провадженні №12025078150000046 - умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю.
Як пом`якшуючі покарання обставини підсудної ОСОБА_5 суд ураховує щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин підсудній суд не знаходить.
Відповідно до ст. 50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 08.02.2018 року, справа №522/20964/16-к) "визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують".
Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України - штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КПК України з урахуванням положень ч.2 ст. 53 КК України.

Призначаючи покарання підсудному суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, наслідки вчинення кримінального правопорушення, враховує обставини, які пом`якшують покарання, її ставлення до скоєного, що підсудна активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, вимоги ст.50 КК України, ст.65 КК України та вважає за можливе застосувати відносно підсудної ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 та перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: "Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину".
Цивільний позов по справі не заявлено. 
Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз та речові докази у справі відсутні.
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.
Запобіжний захід відносно підсудній ОСОБА_5 - не обирався. 

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 , 392-393, КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень 00 коп.).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 — не обирався.
На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію цього вироку після його проголошення вручити підсудній та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1