ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 травня 2026 року 	Справа № 160/6232/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Юркова Е.О. 	 	
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
16 березня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, з вимогами:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 032550009459 від 16.09.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із не зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987 року та періоди навчання з 01.09.1983 року по 20.11.1983 року, з 24.11.1985 року по 28.04.1987 року згідно диплому серії НОМЕР_2 від 28.04.1987 року й трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987 року та періоди навчання з 01.09.1983 року по 20.11.1983 року, з 24.11.1985 року по 28.04.1987 року згідно диплому серії НОМЕР_2 від 28.04.1987 року й трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, з наступного дня після настання пенсійного віку, а саме з 02.08.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою про призначення пенсії за віком. Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 032550009459 від 16.09.2025 року відмовлено у призначенні пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987 року та періоди навчання з 01.09.1983 року по 20.11.1983 року, з 24.11.1985 року по 28.04.1987 року згідно диплому серії НОМЕР_2 від 28.04.1987 року й трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987 року. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідний стаж роботи позивача підтверджено даними трудової книжки. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2026 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Третьою особою 22.04.2026 року подано до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 032550009459 від 16.09.2025 року відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії за віком, до страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2008 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.07.1987, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; періоди навчання згідно Диплому ЛТ №924032 від 28.04.1987, оскільки перетинається з періодом проходження військової служби. Враховуючи вище зазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки позивач не набув необхідного страхового стажу.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 09.09.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 032550009459 від 16.09.2025 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю страхового стажу – не менше 32 років. Вказано, що страховий стаж становить 29 років 10 місяців 04 дні. Вказано, що до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2008, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.07.1987, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; 
- періоди навчання згідно Диплому ЛТ №924032 від 28.04.1987, оскільки перетинається з періодом проходження військової служби.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Згідно частини першої статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Так, матеріалами справи, а саме даними трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, підтверджено, що останній:
- 20.04.2000 року прийнятий на посаду слюсаря виробничої котельні -1 до Березанської птахофабрики;
- 01.06.2001 року переведений в цех водопостачання на посаду слюсаря сантехніка;
- 05.11.2002 року переведений в яйцесортувальний цех на посаду вантажника;
- 01.07.2004 року переведений робітником цеху сортування та пакування яєць;
- 07.12.2012 року переведений вантажником цеху сортування та пакування яєць.
Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства.
Також даними трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, підтверджено службу в рядах Радянської армії у період з 21.11.1983 року по 23.11.1985 року, а також навчання в Таращанському совхоз технікумі у період з 01.09.1983 року по 28.04.1987 року (диплом НОМЕР_2 ).
Дипломом серія НОМЕР_2 виданим 28.04.1987 року підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1983 року по 28.04.1987 року проходив навчання в Таращанському совхозному технікумі імені Героя Радянського Союзу.
Щодо несплати страхових внесків суд вказує, що згідно зі статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
При цьому, відповідальність за несплату страхових внесків не може лягати на працівника.
В свою чергу, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення працівника права на призначення чи перерахунок пенсії. Таким чином, працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17.
Даними трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, підтверджено службу в рядах Радянської армії у період з 21.11.1983 року по 23.11.1985 року, а також навчання в Таращанському совхоз технікумі у період з 01.09.1983 року по 28.04.1987 року (диплом НОМЕР_2 ).
Дипломом серія НОМЕР_2 виданим 28.04.1987 року підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1983 року по 28.04.1987 року проходив навчання в Таращанському совхозному технікумі імені Героя Радянського Союзу.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи, відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року, також період навчання в Таращанському совхозному технікумі імені Героя Радянського Союзу, що не перетинається з періодом проходження військової служби (з 21.11.1983 року по 23.11.1985 року).
На підставі викладеного суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 032550009459 від 16.09.2025 року та необхідність його скасування.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1 331,50 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією від 04.02.2026 року № 4185801770.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1 331,50 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ІК в ЄДРПОУ 21910427), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Варшавська, буд.3-Б, с-ще Макарів, Київська обл., 08001, ІК в ЄДРПОУ 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 032550009459 від 16.09.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи, відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_1 від 13.07.1987 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року, також період навчання в Таращанському совхозному технікумі імені Героя Радянського Союзу, що не перетинається з періодом проходження військової служби (з 21.11.1983 року по 23.11.1985 року).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі заяви про призначення пенсії за віком від 09.09.2025 року, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з наступного дня після настання пенсійного віку, а саме з 02.08.2025 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_3 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ІК в ЄДРПОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1 331,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 20 травня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков