Справа № 946/3580/26 
Провадження № 3/946/972/26

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України

03 червня 2026 року         м. Ізмаїл
Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

встановив:
06.05.2026 о 02:00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме викрав набір інструментів, тачку та два стільці, на загальну суму 2 000 грн, тобто майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, не піддавши сумніву обставини вчиненого правопорушення, зокрема найменування та вартість майна, дрібне викрадення якого він вчинив шляхом крадіжки. ОСОБА_1 також зазначив, що раніше він притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення тотожних правопорушень, але стягнення у виді штрафу він не сплатив, оскільки у нього немає коштів на це.
Крім повного визнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у повторному протягом року дрібному викраденні чужого майна, також повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідально-сті, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення 07.05.2026 ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме набір інструментів, тачку та два стільці, на загальну суму 2 000 грн, що недостатньо для кримінальної справи.
Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_2 , даними рапорту уповноваженої службової особи Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 07.05.2026 про повідомлення про вчинене правопорушення, даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_2 , даними його письмових пояснень, а також даними письмових пояснень притягуваного ОСОБА_1 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону від 18.07.2024, п. 5 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення», п/п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», вартість викраденого майна для кваліфікації за ч.3 ст. 51 КУпАП не може перевищувати 3 328 грн (3 328 грн. * 50% * 2).
З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 шляхом крадіжки вчинив викрадення чужого майна на загальну суму 2 000 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який на момент вчинення правопорушення становив 3 328 грн (3 328 грн. * 50% * 2).
Відповідно до копії постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2026 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні 08.01.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу. Дані цієї постанови свідчать про те, що ОСОБА_1 протягом року після накладення адміністративного стягнення повторно вчинив дрібне викрадення чужого майна, будучи при цьому притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення тотожного правопорушення.
Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу притягуваного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , неодноразового вчинення ним тотожних правопорушень, суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде необхідним застосування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки в даному випадку більш м`яке стягнення у виді штрафу не досягне мати його застосування, у зв`язку з тим, що раніше таке стягнення за тотожне правопорушення не вплинули на поведінку притягуваного, який в черговий раз вчинив подібне правопорушення. Тому, на думку суду, таке стягнення як адміністративний арешт повністю досягне мети його застосування.
В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2026, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283 – 285 КУпАП, суд –

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк сім діб.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту покласти на Ізмаїльський РВП ГУНП в Одеській області.
Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду     І.І.Яковенко