Справа № 165/2327/26
Провадження № 1-кп/165/428/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі: 
головуючого судді     ОСОБА_1 
за участю секретаря     ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Нововолинськ Волинської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026035520000097 від 22.06.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Георгіївка Курдашського району Джамбульської області Республіки Казахстан, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, –

встановив:

21 червня 2026 року близько 13 год. 25 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Вікторія», який розташований за адресою: вулиця Княгині Ольги, 35, місто Нововолинськ, Володимирський район, Волинська область, у ході раптово виниклого словесно конфлікту, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичного болю, під час шарпанини, схопилась обома руками за волосся на голові потерпілої ОСОБА_4 , та різко потягнула, вирвавши при цьому частину волосся із завушної частини правого вуха, внаслідок чого завдала останній фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень. 
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , надсилаючи до суду обвинувальний акт від 26 червня 2026 року та посилаючись на беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, не оскарження встановлених досудовим розслідуванням обставин і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності, відповідно до ст. 302 КПК України, звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява останньої, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини, згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі. 
Крім того, до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , з якої вбачається, що остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без її виклику та виклику обвинуваченої у судове засідання.
Вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріли кримінального провадження, з урахуванням заяв обвинуваченої, потерпілої та клопотання прокурора, суд прийшов до переконання, що обвинувачена беззаперечно, в повному обсязі визнала вину, погодилася із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, не заперечує їх, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, а тому вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень частини 2 статті 382 КПК України.
Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, в судове засідання не викликалися.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені під час дізнання обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, та її вина у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (проступку) доведена у повному обсязі.
Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; особу обвинуваченої, яка являється пенсіонеркою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, а також враховує повне визнання нею своєї вини, наявність пом`якшуючої покарання обставини – щирого каяття, приймає до уваги позицію потерпілої, яка у поданій до суду заяві зазначила, що претензій до обвинуваченої не має та щодо покарання покладається на розсуд суду, та приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. 
На переконання суду, таке покарання відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає за необхідне, визнані відповідно до постанови начальника СД відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 23 червня 2026 року речовими доказами: жмут волосся світло-русявого кольору, який поміщено до паперового пакету НПУ та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області – знищити; пошкоджений навушник білого кольору, на поверхні якого наявне маркування «JBL», який має наявні механічні пошкодження у вигляді деформації, сколів та ланцюжок сріблястого кольору, який має механічні пошкодження у вигляді розриву та складається з двох окремих частин, які поміщено до спеціального пакету НПУ № ICR0235171 – повернути власнику (законному володільцю).
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 368, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд, –

ухвалив:

Визнати  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід відносно засудженої не обирати.
Після набрання вироком суду законної сили речові докази: жмут волосся світло-русявого кольору, який поміщено до паперового пакету НПУ та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області – знищити; пошкоджений навушник білого кольору, на поверхні якого наявне маркування «JBL», який має наявні механічні пошкодження у вигляді деформації, сколів та ланцюжок сріблястого кольору, який має механічні пошкодження у вигляді розриву та складається з двох окремих частин, які поміщено до спеціального пакету НПУ № ICR0235171 – повернути власнику (законному володільцю).
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя            ОСОБА_1