Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Справа№200/2174/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 20.02.2026 № 056550007128; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 12.02.2026 за нормами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахував до загального трудового стажу період навчання з 01.09.1973 по 22.02.1977 згідно з дипломом серії НОМЕР_1 від 01.03.1977 та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 10.02.1976.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів до страхового стажу.
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.
Указана ухвала отримана відповідачем 22 квітня 2026 року в Електронному кабінеті Електронного суду.
Відповідач не надав відзив на позовну заяву.
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданого 15.12.1997. Російською мовою ім`я позивачки зазначене як « ОСОБА_2 ».
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.02.2026 про призначення пенсії за віком ГУ ПФУ прийняло оскаржуване рішення від 20.02.2026 № 056550007128 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу 15 років.
У вказаному рішенні зазначено, що вік заявниці 67 років 11 місяців 4 дні . Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 15 років. Страховий стаж особи становить 1 рік 7 місяців 0 днів. Зазначено, що за наданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 10.02.1976, оскільки записи до трудової книжки внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, № 162 від 20.06.1974, а саме: на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки зазначене ім`я особи не відповідає паспортним даним заявниці. А також не підтверджено зміну прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , оскільки у свідоцтві про укладання шлюбу серії НОМЕР_4 від 01.07.1984 зазначене ім`я " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним заявниці “ ОСОБА_2 "; - за наданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1973 по 22.02.1977 згідно диплома серії НОМЕР_1 від 01.03.1977, оскільки в дипломі відомості про прізвище та ім`я особи не відповідають паспортним даним заявниці.
Позивачка надала до суду свідоцтво про народження НОМЕР_5 , виданого 1 квітня 1958 року, відповідно до якого її прізвище, ім`я і по-батькові зазначені наступним чином « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу).
У свідоцтві про шлюб (повторне) серія НОМЕР_4 від 01.07.1984 зазначено, що 12 листопада 1976 року ОСОБА_5 (мовою оригіналу) уклала шлюб з ОСОБА_6 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .
До суду надана копія виданого « ОСОБА_5 » диплому НОМЕР_1 від 1 березня 1977 року, за яким вона в 1973 році вступила до Донецького будівельного технікуму Мінважбуду СРСР і в 1977 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності Виробництво будівельних деталей та залізобетонних конструкцій. Рішення Державної кваліфікаційної комісії від 22 лютого 1977 року. Водночас на російській мові ім`я позивачки зазначене як « ОСОБА_2 ».
У трудовій книжці НОМЕР_6 , яка заповнена 10.02.1976, під № 4 зазначено, що позивачка 01.09.1973 зарахована до денного відділення Донецького будівельного технікуму, під № 5 зазначено, що 01.03.1977 позивачка відрахована у зв`язку із закінченням навчання. 
Суд зазначає, що ім`я позивачки на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_6 , яка заповнена 10.02.1976, зазначене « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу). 
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови позивачки в призначенні пенсії.
Частинами 1 і 2 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону № 1058-IV 
Приписами ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 56 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків (пункт "а" частини третьої ст. 56 Закону № 1788-XII); навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт "д" частини третьої ст. 56 Закону № 1788-XII).
Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
Згідно з п. 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Суд зазначає, що внаслідок застосування окремими установами (організаціями) різних рівнозначних варіантів одного імені позивачки на російській мові ( ОСОБА_2 в паспорті громадянина України, ОСОБА_2 в інших досліджених судом документах), а також окремими установами (організаціями) різних правил транслітерації з російської мови на українську мову ( ОСОБА_2 в дипломі та ОСОБА_2 в паспорті громадянина України), ГУ ПФУ не врахував періоди навчання та періоди трудової діяльності згідно з дипломом та трудовою книжкою відповідно.
Проте наведені обставини не повинні створювати негативні наслідки для позивачки у спірних правовідносинах у вигляді позбавлення страхового стажу.
Відповідачем не наведено і судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що трудова книжка НОМЕР_6 (заповнена 10.02.1976) і диплом НОМЕР_1 від 1 березня 1977 року належать не позиваці.
Тому суд дійшов висновку про необґрунтованість не зарахування періоду навчання з 01.09.1973 по 22.02.1977 до страхового стажу і, відповідно, наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Також суд вважає, що відповідач безпідставно не зараховано періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 10.02.1976.
Відтак суд дійшов висновку про те, що застосування окремими установами (організаціями) різних правил транслітерації з російської мови на українську мову не повинно створювати негативних наслідків для позивачки у спірних правовідносинах, а тому період 01.09.1973 по 22.02.1977 має бути зарахований до її страхового стажу.
З огляду на викладене, суд вважає оскаржуване рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню. 
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до квитанції № 8180-8015-6197-7941 від 31.03.2026 позивачкою сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 1064,96 грн.
Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, стягненню на користь позивача підлягає 1064,96 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (ідентифікаційний код: 21084076; 33028 (для листування 33608), м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 20.02.2026 № 056550007128.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 12.02.2026 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,із зарахуванням до її страхового стажу періоду навчання з 01.09.1973 по 22.02.1977 згідно з дипломом серії НОМЕР_1 від 01.03.1977 та періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , дата заповнення 10.02.1976.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судових витрат у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.
Повне рішення суду складено 19 травня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя К.О. Куденков