Справа № 138/686/26
Провадження №:2/138/1059/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Савкової І.М.,
за участю: секретаря Цибульської Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та встановлення порядку участі у вихованні, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом. Позов мотивований тим, що вона являється бабусею малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через низку непорозумінь та розлученням сина ОСОБА_4 з відповідачкою ОСОБА_2 , останньою порушено право позивача на спілкування з внуком ОСОБА_5 та заборонено їй приймати участь у його вихованні. Намагаючись в досудовому порядку відстояти своє право на спілкування та прийняття участі у вихованні онука, позивач звернулась до служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради. Рішенням №41 від 26 лютого 2026 року виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, визначено спосіб участі баби, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та вихованні її малолітнього внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме однин раз на місяць, у визначену за попередньою домовленістю сторін суботу з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв у присутності матері та батька дитини на території Могилів-Подільської міської територіальної громади, враховуючи режим, інтереси і потреби малолітньої дитини. Разом з тим, ОСОБА_3 перешкоджає виконанню даного рішення та позбавляє позивача бачитись з онуком у визначені дні та не дає змоги спілкуватись по відео та телефонному зв`язку. 
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з онуком та визначити спосіб її участі у спілкуванні з онуком і його вихованні, встановивши графік побачень один раз на місяць, у визначену за попередньою домовленістю сторін суботу з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.
Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.
Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його та відповідача участі. Просив врахувати, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у заявленому позивачем обсязі, оскільки такі вимоги не відповідають фактичним обставинам справи, не узгоджується з найкращими інтересами дитини, а також фактично спрямовані на зміну/розширення порядку участі батька у спілкування з дитиною, що є предметом іншого самостійного спору. Відповідач не заперечує, що баба як родич дитини може мати право на спілкування з онуком. Однак таке спілкування має бути самостійним правом саме баби, а не способом обходу встановленого або оспорюваного порядку участі батька у вихованні дитини. Формальне включення батька до порядку побачень баби створює ризики подвійного регулювання одних і тих самих фактичних відносин. З одного боку, батько матиме власний порядок участі у вихованні дитини. З іншого боку, він фактично отримуватиме додатковий час спілкування з дитиною у межах побачень баби. У результаті судове рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки батька поза межами його власної справи та без належної процесуальної оцінки саме його поведінки, можливостей, умов спілкування з дитиною та відповідності такого спілкування інтересам дитини. Крім того, спір щодо участі у вихованні дитини не може вирішуватися виключно з позиції бажання дорослих членів сім`ї. Відповідно до загальних засадах сімейного законодавства регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейний кодекс також передбачає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору щодо її виховання. Отже, позивачка повинна довести не лише факт родинного зв`язку та своє бажання спілкуватися з онуком, а й те, що запропонований нею порядок побачень, зокрема за участю батька, відповідає найкращим інтересам дитини, не порушує її сталого режиму життя, не створює психологічного тиску та не використовується як спосіб штучного збільшення участі батька у спілкуванні з дитиною. Наявність окремого рішення міської ради щодо батька та окремої судової справи за його позовом свідчить, що питання обсягу участі батька у вихованні дитини вже перебуває у самостійному правовому полі. Тому суд у цій справі не повинен допустити ситуації, за якою рішення за позовом баби фактично змінить або розширить порядок спілкування батька з дитиною, не вирішуючи прямо відповідний спір між батьком і матір`ю.
Представник третьої особи подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. При прийнятті рішення покладалась на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_1 .. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Тобто, позивач є бабусею сина відповідача.
Згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №41 від 26.02.2026 визначено спосіб участі баби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та вихованні її малолітнього внука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: один раз на місяць, у визначену за попередньою домовленістю сторін суботу з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв, у присутності матері та батька дитини, на території Могилів-Подільської міської територіальної громади, враховуючи режим, інтереси і потреби малолітньої дитини. 
Як стверджує позивач, вказане вище рішення відповідачем не виконувалось та вона чинила їй перешкоди у спілкуванні з онуком.
Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
У п. 6 Декларації проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.
Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (Рішення ЄСПЛ Богоносови проти росії від 05 березня 2019 року, п. 82).
Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа Гокканнен проти Фінляндії, ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа Мамчур проти України ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа Крапівін проти Росії, ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини 3 статті 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Разом з тим, норми Сімейного кодексу України встановлюють особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.
У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.
Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).
Як встановлено судом в ході розгляду справи, між позивачем, як бабою та відповідачем як матір`ю малолітньої дитини не досягнуто згоди з приводу участі позивача у вихованні онука та спілкуванні з ним.
Разом з тим, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року в справі № 295/13297/18 (провадження N 61-8094св20).
Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.
За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. 
При визначенні способу участі баби, суд враховує малолітній вік дитини, його індивідуальні потреби в цьому віці для здорового розвитку, принцип розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення найкращих інтересів дитини, підтримку зв`язків з родичами та необхідності виховання дитини в родинному колі, відчуття любові та турботи, в тому числі, від баби по лінії батька.
Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.
Під час розгляду судом спорів, зокрема, щодо участі баби у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №41 від 26.02.2026 визначено спосіб участі баби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та вихованні її малолітнього внука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: один раз на місяць, у визначену за попередньою домовленістю сторін суботу з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв, у присутності матері та батька дитини, на території Могилів-Подільської міської територіальної громади, враховуючи режим, інтереси і потреби малолітньої дитини. 
Доказів тієї обставини, що спілкування баби з онуком суперечить інтересам дитини, перешкодить його нормальному розвитку та негативно вплине на його психічний чи фізичний стан, або ж становить загрозу для нього, матеріали справи не містять.
Відповідач щодо встановлення графіку побачень не заперечувала.
Разом з тим, представник відповідача в писомових поясненням зазначив, що відповідач не проти того щоб баба бачилась зі своїм онуком. Однак таке спілкування має бути самостійним правом саме баби, а не способом обходу встановленого або оспорюваного порядку участі батька у вихованні дитини. Формальне включення батька до порядку побачень баби створює ризики подвійного регулювання одних і тих самих фактичних відносин. Батько дитини має окреме рішення міської ради про визначення порядку його участі у вихованні дитини, а також самостійно звернувся до суду з відповідним позовом. Отже, порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною є предметом окремого правового реголювання та окремого судового розгляду. 
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що між матірю та батьком дитини наявний спір про право та спосіб участі батька у виховані дитини, який не може бути вирішений в межах даної справи, суд дійшов висновку, задаволити позов частково, визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні її малолітнього внука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: один раз на місяць, у визначену за попередньою домовленістю сторін суботу з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв, у присутності матері дитини, на території Могилів-Подільської міської територіальної громади, враховуючи режим, інтереси і потреби малолітньої дитини.
На підставі викладеного та керуючись ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.7, 19, 151, 159, 257, 263 СК України, ст.12, 76-81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_2 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та вихованні її малолітнього внука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: один раз на місяць, у визначену за попередньою домовленістю сторін суботу з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв, у присутності матері дитини, на території Могилів-Подільської міської територіальної громади, враховуючи режим, інтереси і потреби малолітньої дитини.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Третя особа: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, ЄДРПОУ 41115104, місцезнаходження: пл.Шевченка, 6/16, м.Могилів-Подільський Вінницької області.

Суддя:            І.М.Савкова