П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27875/25	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
дата складання повного тексту
рішення суду 09.01.2026 року;
м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючої судді Казанчук Г.П.
суддів: Єщенка О.В., Градовського Ю.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВИКЛАД ОБСТАВИН:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (підвідомчого йому другого відділу), ІНФОРМАЦІЯ_4 , Міністерства Оборони України щодо розгляду адвокатських запитів №24 від 07.07.2025, №33 від 24.07.2025, №40 від 05.08.2025 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (підвідомчий йому ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , - внести відомості в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про зняття порушень правил військового обліку відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідачів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 копійок та судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 копійок.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що відповідачі протиправно не розглянули його адвокатські запити №24 від 07.07.2025, №33 від 24.07.2025, №40 від 05.08.2025 відносно ОСОБА_1 та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Поряд з цим, представник позивача вказав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо виявлення порушень правил військового обліку та притягнення до адміністративної відповідальності, після отримання неодноразових запитів повинен був уразі наявності доказів порушення позивачем правил військового обліку, направити повістку про виклик для розгляду адміністративної справи, скласти адміністративний протокол, відповідно якого прийняти рішення (постанову) про вчинення адміністративного правопорушення або надати мотивовану відповідь щодо запитуваної інформації в адвокатських запитах, або внести відомості щодо зняття порушення з Позивача. Оскільки відповідачем вказаних дій не здійснено то внесення відомостей в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 є протиправним.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (підвідомчого йому другого відділу), ІНФОРМАЦІЯ_4 , Міністерства Оборони України щодо розгляду адвокатських запитів №24 від 07.07.2025, №33 від 24.07.2025, №40 від 05.08.2025 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 (підвідомчого йому другого відділу) розглянути адвокатський запит №24 від 07.07.2025 щодо зняття відомостей про порушення правил військового обліку та внесення відповідних відомості в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 розглянути адвокатський запит №33 від 24.07.2025 щодо вжиття заходів щодо бездіяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 стосовно надання відповіді на адвокатський запит вих №24 від 07.07.2025, отриманий 11.07.2025..
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути адвокатський запит №40 від 05.08.2025 щодо зняття відомостей про порушення правил військового обліку, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до адміністративної відповідальності та внесення відповідні відомості в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , для можливості реалізувати запит на бронювання. Вжиття заходів щодо бездіяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно надання відповіді на адвокатські запити.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_11 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403,70 грн.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403,70 грн.
Стягнуто з Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403,70 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог спрямованих до Міністерства оборони України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 стосується відсутності відповіді Міноборони на адвокатський запит №40 від 05.08.2025, тому що позивач в пункті 2 позову просив суд лише зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_12 внести відомості в реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про зняття порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 .
Крім того, зазначає, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі Інструкція № 735), якою визначено, що відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом. 
12.03.2026 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника позивача у якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною і не підлягає задоволенню, оскільки не було спростовано під час розгляду справи в суді першої інстанції факту нерозгляду у строки адвокатського запиту.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 року апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 року відкрита апеляційне провадження за апеляційною скарго Міністерства оборони України, витребувана адміністративна справа та призначено розгляд справи за правилами письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд, -

УСТАНОВИВ:
Судом першої інстанції з`ясовано та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 (надалі - Позивач), відповідно Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ), який підпорядкований ІНФОРМАЦІЯ_15 , 19.05.2024 оновив свої облікові дані, повістки про виклик до ТЦК та СП не отримував, має військово-обліковий документ встановленого зразка – військовий квиток серії НОМЕР_3 , перебуває у розшуку з 26.03.2025 року.
07.07.2025 направлено адвокатський запит за вих. №24 засобами Укрпошта з повідомленням про отримання, до ІНФОРМАЦІЯ_10 , яким затребувана інформація щодо відомостей про порушення Позивачем правил військового обліку та представлення відповідних доказів порушення, який отримано 11.07.2025 представником ТЦК, будь-якої відповіді не поступило, повістки на розгляд адміністративної справи або постанови також не надходило.
24.07.2025 направлено адвокатський запит за вих.№33 до ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу вжиття заходів щодо бездіяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 стосовно попереднього запиту, зобов`язання вчинити дії щодо зняття відомостей про порушення правил військового обліку, але станом на 15.08.2025 року відповіді не отримано.
Адвокатським запитом вих. №40 від 05.08.2025, направленим до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України, була витребувана вищевказана інформація, але відповіді не поступило та порушення не знято. 
15.08.2025 з`явилася інформація в реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що ІНФОРМАЦІЯ_16 звернувся до Національної поліції щоб доставити Позивача для складання адміністративного протоколу і причина неприбуття за повісткою до ТЦК та СП.
Отже, наявність чи відсутність протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів зауважує, що апеляційний розгляд проводиться виключно у межах апеляційної скарги Міністерства оборони України, у частині задоволених позовних вимог, які були спрямовані саме Міністерства оборони України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року №65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року №2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Біляївка), є військовозобов`язаним, в графі «дата уточнення даних» вказано 19.05.2024, що підтверджується інформацією станом на 04.08.2025 з реєстру Резерв + (а.с.11-13).
Відповідно до Наказу №3к, Позивач прийнятий на роботу з 14.12.2013 Приватним Підприємством «УПТК 1», яке відповідно Витягу з розпорядження №347/А-2025 від 18.04.2025 Одеської обласної військової адміністрації є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області. 
За заявою №20250703-1164056 від 06.07.2025 Приватного підприємства «УПТК-1» про бронювання працівників, Позивач перебуває у розшуку, у зв`язку з чим запит на бронювання не приймається.
Згідно інформації з військово-облікового документа, станом 15.08.2025 року, наявна інформацію про те, що з 26.03.2025 року ТЦК та СП звернувся до Нацполіції, щоб доставити Позивача для складання протоколу. Причина: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП (а.с.21).
Відповідно до частини 1 та 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (у редакції від 01.01.2025) громадяни зобов`язані, зокрема, але не виключно: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Отже, підставою для внесення даних про розшук позивача є саме не прибуття за повісткою.
У відповідності до частини 8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2016 № 1951-VІІІ органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Принагідно колегія суддів зауважує, що Міністерство оборони України не є органо ведення Реєстру військовозобов`язаних, тобто не має правових важелів на внесення до Реєстру інформації щодо обставин військового обліку позивача.
Згідно з частиною 9 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Частиною 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок Резерв + надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.
Адвокат Осипенко О.А. звернулась із Адвокатським запитом вих. №40 від 05.08.2025 до Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України, який був направлений електронною поштою, у якому просила зняти відомості про порушення правил військового обліку, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до адміністративної відповідальності та внести відповідні відомості в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 для можливості реалізувати запит на бронювання та вжити заходів щодо бездіяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно надання відповідні на адвокатські запити (а.с.16).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
Статтею 1 Закону №5076-VI надані наступні визначення:
- адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;
- адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;
- клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;
- договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
- інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.;
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 7 частини першої статті 20 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема:
- звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);
- представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;
- ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;
- складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;
- збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.
Гарантії адвокатської діяльності визначені статтею 23 Закону №5076-VI і до таких гарантій пунктом 1 частини першої цієї статті віднесена заборона будь-яких втручань і перешкод здійсненню адвокатської діяльності.
Статтею 24 Закону №5076-VI визначено, що адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства. Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що доказів надання відповіді станом на день звернення позивача до суду (15.08.2025) матеріали справи не містять.
Отже, для виключення відомостей про порушення правил військового обліку з боку позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач мав звернутись з мотивованою заявою до територіального органу у якому він перебуває на військовому обліку.
За обставинами справи, представником позивач подано до Міністерства оборони України адвокатський запит від 05.08.2025, в якому просив вчинити конкретні дії щодо виключення інформації про порушення правил військового обліку та вжиття заходів щодо бездіяльності працівників ТЦК та СП.
В свою чергу, колегія суддів відмічає, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
Натомість, в адвокатському запиті від 05.08.2025 року не міститься вимоги щодо отримання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
При цьому, поданий представником позивача адвокатський запит за своїм змістом, є заявою до органів введення реєстру, яка подається для вчинення суб`єктом будь яких дій, зокрема і внесення відомостей до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Колегія судді зазначає, що слід розмежовувати адвокатський запит та наслідки його не виконання та зміст іншої заяви щодо ведення Реєстру військовозобов`язаних.
Адресат адвокатського запиту зобов`язаний надати відповідь на адвокатський запит не пізніше 5 робочих днів з дня його отримання, що визначено у статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Коли ж запит стосується надання великого обсягу інформації або вимагає пошуку серед значної кількості даних, терміни розгляду можуть бути продовжені до 20 робочих днів, про що зобов`язанні повідомити адвоката.
При цьому, колегія суддів акцентує увагу, що за ненадання відповіді на адвокатський запит настає адміністративна відповідальність, яка передбачена ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на будь яке звернення, особа правомірно очікує отримати відповідь, а строки розгляду заяви про внесення змін (актуалізацію даних) до Реєстру військовозобов`язаних («Оберіг») залежать від способу подання та типу запиту.
Так, загальний строк за заявою про виправлення недостовірних відомостей, подана до ТЦК та СП, має бути розглянута, а зміни внесено протягом 5 робочих днів, водночас, як вже було зазначено колегією суддів, вказаний запит адресований до Міністерства оборона України, а не до ТЦК та СП, отже 5 денний строк на Міноборони не розповсюджується, оскільки цей орган не уповноважений на вчинення таких дій.
При цьому, слід зазначити про загальний строк розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян», який становить 30 днів з моменту отримання заяви.
Відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі Інструкція № 735). 
Відповідно до пункту 4 Розділу ІІІ. Розгляд звернень громадян Інструкції №735 термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління, військовій частині), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.
Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється від дня їхньої реєстрації у структурному підрозділі Міністерства оборони України, відповідальному за організацію розгляду звернень громадян.
Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.
Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.
З урахуванням того, що адвокатський запит надісланий ОСОБА_2 за №40 від 05.08.2025 стосувався питань військового обліку, а тому, як стверджує Міноборони, він був направлений для опрацювання за належністю для подальшого розгляду та надання відповіді до Генерального штабу Збройних Сил України. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що друге питання постановлене у адвокатському запиті від 05.08.2025 року не стосується військового обліку, а тому відповідь на це питання мав би надати саме Міністерство оборони України.
Отже, як на думку колегії суддів, «адвокатський запит» який за своїм змістом є звернення громадян мав бути розглянутим керівництвом Міністерства оборони України протягом 30 днів з моменту його реєстрації. Розглянутим вважається звернення, по якому прийнято рішення та це рішення чи відповідь доведена до особі, яка звернулась належним чином. 
При цьому, відлік 30-денного строку розпочинається, з наступного за днем отримання Міністерством оборони України такого звернення.
Адвокатський запит направлений на електронну пошту Міністерства оборони України 05.08.2025 року», отже відлік 30 днів для надання відповіді розпочався з 06.08.2025, останній день цього строку – 04.09.2025 року.
Позовна заява сформована в системі ''Електронний суд'' 18.08.2025 року. Отже, на час звернення позивача до суду 30 денний строк не сплинув, отже відповідач – Міністерство оборони України, станом не день звернення позивача до суду, не допустив бездіяльність щодо нерозгляду адвокатського запиту позивача від 05.08.2025 року. Тобто, до 04.09.2025 року (кінцевий строк розгляду) відсутній законодавчий обов`язок вирішити питання щодо рапорту позивача.
Вказане свідчить, що на дату звернення до суду відсутній правовий спір між сторонами щодо наявності протиправної бездіяльності нерозгляду адвокатського запиту від 05.08.2025 року, тобто відсутнє порушене право, яке підлягає судовому захисту.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.
Свою позицію щодо застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Верховний Суд України свого часу відобразив у постанові Пленуму ''Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя'' від 1 листопада 1996 року №9.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №607/6092/18, від 05 червня 2019 року у справі №607/6865/18, від 11 червня 2019 року у справі №917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість становлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).
Відсутність спору на день звернення позивача до суду, у свою чергу, взагалі виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів констатує про відсутність порушеного права позивача щодо не розгляду адвокатського запиту від 05.082025 року станом на день звернення позивача до суду. Вказане є беззаперечною підставою для відмови в позові в цій частині, з огляду на передчасне звернення до суду із вказаним позовом.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не заявлялись позовні вимоги зобов`язального характеру до Міністерства оборони України. Виходячи за межі позовних вимог, суд першої інстанції не обґрунтував необхідності виходу за межі позовних вимог, яким чином і яке право заявника може бути відновлено шляхом розгляду запиту в частині військового обліку, яке не належить до повноважень Міністерства оборони України або, яке ж право буде відновлено шляхом вжиття заходів щодо бездіяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_17 , з огляду на те, що це є самостійною позовною вимогою в цій справі.
Пославшись у рішенні суду лише на процесуальну норму можливості виходу за межі позовних вимог, жодним чином не легітимезую вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог.
Відповідно до абзаців 3-4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з вимогами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховані приписи п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесульного права при вирішенні справи в частині позовних вимог спрямованих до Міністерства оборони України, а наведені в апеляційній скарзі доводи частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перезгляду. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині позовних вимог спрямованих до Міністерства оборони України, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог до Міністерства оборони України.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Рішенням суду першої інстанції присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 403,70 грн, а з огляду на зміст даної постанови щодо відмови у задоволенні позову до Міністерства оборони України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі №420/27875/25 скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності Міністерства Оборони України щодо розгляду адвокатського запиту від 05.08.2025 року та зобов`язання Міністерство оборони України розглянути адвокатський запит №40 від 05.08.2025 щодо зняття відомостей про порушення правил військового обліку, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до адміністративної відповідальності та внесення відповідні відомості в Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , для можливості реалізувати запит на бронювання. Вжиття заходів щодо бездіяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно надання відповіді на адвокатські запити та стягнення з Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403,70 грн.
Ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності Міністерства оборони України щодо розгляду адвокатського запиту від 05.08.2025 року.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Судді Ю.М. Градовський

О.В. Єщенко