ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026  	Справа №607/9913/26 Провадження №1-кп/607/1494/2026	

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №12026216060000072 від 10 квітня 2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:
-вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2024 року за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн.;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342КК України та призначено йому покарання за даним кримінальним правопорушенням у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Після того як вирок набрав законної сили 06 вересня 2024 року орган пробації направив засудженому ОСОБА_2 виклик із вимогою з`явитись до органу пробації та сплати штрафу. Станом на 07 жовтня 2024 року органом пробації не отримано від засудженого квитанції про сплату штрафу, у зв`язку із чим представник Тернопільський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт. Однак, ухвалою суду від 12 листопада 2024 року в задоволенні подання відмовлено, оскільки засуджений є пенсіонером, а тому призначене йому покарання у виді штрафу не може бути замінене на громадські чи виправні роботи. 24 березня 2025 року орган пробації звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу виконавчого листа відносно громадянина ОСОБА_2 та 06 травня 2025 року виконавчий лист і заява про примусове виконання направлені до органу державної виконавчої служби за місцем проживання ОСОБА_2 26 січня 2026 року виконавчий лист повернуто до органу пробації, у зв`язку із відсутністю майно та кошти у ОСОБА_2 , на яке може бути звернуто стягнення, а заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними. Загальна сума стягнутого штрафу із засудженого ОСОБА_2 за час примусового виконання становить 1140 грн. 57 коп. Також, 15 травня 2025 року ОСОБА_2 звертався до Тернопільського відділу ДВС із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операції, що свідчить про обізнаність засудженого із порядком та умовами сплати призначеного йому вироком штрафу. У цей же час, у засудженого ОСОБА_2 , який будучи належним чином ознайомленим із порядком та умовами сплати призначеного йому вироком штрафу та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, виник умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді штрафу. Реалізуючи вказаний умисел, засуджений ОСОБА_2 у період часу з 06 вересня 2024 року по даний час, маючи реальну можливість за вироком суду сплатити штраф, не виконав його, таким чином, не виконав встановлений ч. 1 ст. 26 КВК України обов`язок сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили. Таким чином, ОСОБА_2 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього як на засудженого обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, систематично не виконував покладений на нього обов`язок, передбачений ст. 26 КВК України, чим порушив умови відбування покарання у виді штрафу та, відповідно, ухилився від відбування покарання у виді штрафу. Станом на 10 квітня 2026 року засуджений ОСОБА_2 не відбув покарання призначене судом у вигляді штрафу в розмірі 15859 грн 43 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від сплати штрафу.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 на підставі ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі, та матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують безпосереднє визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
За письмовою згодою учасників судового провадження, на підставі ст.ст. 381-382 КПК України суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов переконання про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від сплати штрафу. 
 
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він народився у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, на утриманні дітей малолітнього та неповнолітнього віку немає, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до проступку, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання – рецедив злочинів. 
Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, з врахуванням позиції сторін кримінального провадження, а саме у виді пробаційного нагляду на певний строк із покладенням обов`язків, які передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, оскільки таке покарання для ОСОБА_2 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст. 50, 65, 66, 67, 353 КК України, суд –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Згідно п. 1, п. 2, п. 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 наступні обов`язки:
-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Повернути до Сектору дізнання Відділу поліції №2 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області кримінальне провадження за №12026216060000072 від 10 квітня 2026 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя	ОСОБА_1