Справа № 709/376/26
2-о/709/26/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року          селище Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Левченка В. В.,
присяжних - Залозної С. В., Півторацького Р. В.,
за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,
представника заявника - ОСОБА_1 ,
заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Золотоніський відділ ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , через свого представника ОСОБА_1 , звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування заяви зазначалося, що заявниця являється матір`ю ОСОБА_7 , батько якого - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім цього, ОСОБА_7 перебував у шлюбі із ОСОБА_2 та від шлюбу мали дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 .
06 квітня 2022 року, у зв`язку із оголошенням в Україні воєнного стану, ОСОБА_7 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В період перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_7 приймав безпосередню участь у виконанні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
27 грудня 2022 року в складі тактичної групи військової частини НОМЕР_1 , в районі виконання бойового завдання в АДРЕСА_1 , перебували військовослужбовці взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зокрема номер обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 . В ході виконання бойового завдання військовослужбовці зникли безвісти, оскільки вони не повернулися в пункт дислокації взводу, на зв`язок не виходили, відомості про їх місцезнаходження відсутні.
Під час проведення службового розслідування було допитано солдатів
 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які повідомили, що з 10 години до 11 години 27 грудня 2022 року вказані військовослужбовці, серед яких був ОСОБА_7 , перебували на позиціях батальйону в с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, та вони стали свідками того, як позиція батальйону «Двері» була захоплена ворогом, подальша доля військовослужбовців їм невідома.
На підставі службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 
27 січня 2023 року було видано наказ № 41 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого солдата ОСОБА_7 визнано зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Також, інформація про перебування ОСОБА_7 у полоні відсутні. З моменту зникнення його безвісти пройшло три роки та один місяць.
У зв`язку з цим, заявниця має намір зареєструвати смерть свого сина з метою оформлення та отримання одноразової грошової допомоги за загиблого.
Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми цивільного законодавства, практику Верховного Суду, заявниця просить суд оголосити ОСОБА_7 померлим
 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 березня
2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження; залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_6 
25 березня 2026 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Градова А. Р. надійшли пояснення у справі, відповідно до яких останній зазначав про те, що коло осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, визначені статтею 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому не залучення таких осіб до участі у справі порушуватиме їх права.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити з підстав, вказаних у ній.
У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заяви.
У судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства оборони України не з`явився, у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити за його відсутності.
У судове засідання представники заінтересованих осіб Золотоніського відділу ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , військової частини НОМЕР_1 , та заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направили, причини неявки суду не відомі.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі
№ 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня
2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь, вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження
№ 61-6323св23).
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У ч. 1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України).
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє по цей час.
Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24 лютого 2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України.
Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі
№ 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності».
«Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості, оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.» (пункти 94-100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).
Як встановлено з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про оголошення ОСОБА_7 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісті при безпосередній участі у бойових діях в населеному пункті Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, в зоні ведення бойових дій під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, померлим.
За правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_7 являються ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 березня 1979 року (а.с. 11).
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16 вересня 1998 року (а.с. 10).
Як вбачається із відомостей паспорта громадянина України ОСОБА_7 , виданого Чорнобаївським РВ УМВС України в Черкаській області 24 грудня 1996 року, останній з
17 червня 2000 року перебував у шлюбі із ОСОБА_2 та мав дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 12 – 14).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 53 від 23 січня 2026 року ОСОБА_7 фактично проживав без реєстрації до дня мобілізації 03 квітня 2022 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів родичів, після 27 грудня 2022 року за адресою фактичного місця проживання не з`являвся (а.с. 15).
30 грудня 2022 року заінтересованій особі ОСОБА_2 було сповіщено про те, що її чоловік, номер обслуги 1-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_7 , призваний на військову службу під час мобілізації 06 квітня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , вірний присязі, під час виконання бойового завдання з захисту Батьківщини зник безвісти 27 грудня 2022 року в районі с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвіти № 1/1039 від 30 грудня
2022 року (а.с. 38).
Відповідно до акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 27 січня 2023 року було встановлено, що згідно з рапортом т.в.о. командира взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_15 від 27 грудня 2022 року стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі тактичної групи військової частини НОМЕР_1 в районі виконання бойового завдання
 АДРЕСА_1 перебували військовослужбовці взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 номер обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдат ОСОБА_7 . У ході виконання бойового завдання військовослужбовці зникли безвісти, оскільки вони не повернулися в пункт дислокації взводу, на зав`язок не виходили, відомості про місцезнаходження відсутні.
У ході проведення службового розслідування було допитано ряд військовослужбовців, зокрема солдатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які повідомили, що 27 грудня 2022 року на позицію батальйону «Двері» заступили молодший сержант ОСОБА_16 , молодший сержант ОСОБА_17 та солдат ОСОБА_7 . Приблизно з 10:00 до 11:00 год 27 грудня 2022 року вказані військовослужбовці не вийшли на зв`язок, позиції на яких вони перебували були захоплені ворогом. Подальша доля вказаних військовослужбовців невідома.
За результатами проведеного службового розслідування, з поміж іншого, було вирішено вважати номер обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов`язане з вчинення ним злочину чи адміністративного правопорушення (а.с. 22 – 26).
Згідно з копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 41 від
27 січня 2023 року «Про результати службового розслідування» визнано номер обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов`язане з вчинення ним злочину чи адміністративного правопорушення (а.с. 21).
Також, 02 січня 2023 року Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області було зареєстроване кримінальне провадження № 12023250370000007 за попередньою правовою кваліфікацією за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України по факту зникнення безвісти 27 грудня 2022 року під час проведення бойових дій військовослужбовців, зокрема ОСОБА_7 (а.с. 17).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин
№ 20260128-2823 ОСОБА_7 зник на території бойових дій (а.с. 16).
Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора № 06-04/4248 від 23 січня 2026 року відомості про перебування у полоні держави-агресора, про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста та підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел стосовно ОСОБА_7 відсутні (а.с. 18).
Отже, вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час бойових дій ОСОБА_7 у вказаному районі воєнних (бойових) дій 27 грудня 2022 року.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Станом на момент подання даної заяви (06 березня 2026 року) та станом на день ухвалення рішення суду (04 травня 2026 року) чинним являється Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та території України від 28 лютого 2025 року № 376.
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси;
(2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж, цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Відповідно до вказаного Переліку бойові дії в с. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області розпочалися 24 лютого 2022 року та закінчились 23 січня 2023 року. Починаючи з 24 січня 2023 року по 17 вересня 2023 року цей населений пункт був тимчасово окупованим, а починаючи з 18 вересня 2023 року знову відновилися бойові дії.
Таким чином, оскільки активні бойові дії у с. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області припинялися 23 січня 2023 року та з 24 січня
2023 року ця територія була тимчасово окупованою, тому відлік шестимісячного строку, визначеного ст. 46 ЦК України розпочався саме з 24 січня 2023 року та тривав по 24 липня 2023 року.
Якщо територія ймовірної загибелі військовослужбовця була спочатку зоною активних бойових дій, а потім окупована, строк для оголошення особи померлою відраховується від дня закінчення активних бойових дій. Така правова позиція закріплена у постановах ВС від 18 лютого 2026 року у справі № 759/22513/24 та від 04 березня 2026 року у справі № 761/684/25.
Із заявою ОСОБА_3 звернулась 06 березня 2026 року, отже, строк для оголошення фізичної особи померлою є таким, що настав.
Надані суду докази не містять жодних суперечностей щодо обставин фактичної загибелі військовослужбовця ОСОБА_7 , що дає суду підстави зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання ним обов`язків військової служби.
За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, провадження № 61-4764св24.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Державна реєстрація смерті згідно Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України
25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті.
Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.
Судом встановлено, що події ймовірної загибелі ОСОБА_7 мали місце 27 грудня 2022 року, а отже датою вірогідної смерті ОСОБА_7 слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому дана заява підлягає до задоволення.
Пунктом 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, а тому судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 317 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Золотоніський відділ ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , що народився у с. Великі Канівці Чорнобаївського району Черкаської області, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.
Днем смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Місцем смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вважати с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення ОСОБА_7 померлим, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, надіслати рішення суду до Золотоніського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для реєстрації його смерті та Чорнобаївської державної нотаріальної контори для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Повні найменування сторін:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса:
 АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ;
Золотоніський відділ ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса: вул. Степана
Бандери, 3А, м. Золотоноша, Черкаська область, код ЄДРПОУ 41882477;
Міністерство оборони України, адреса: проспект Повітряних сил України, 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 00034022;
ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ;
військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса:
 АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса:
 АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: 
АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер у матеріалах справи відсутній.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий суддя     В. В. Левченко

Присяжні     С. В. Залозна

Р. В. Півторацький