Справа № 444/2071/26
Провадження № 2/444/1707/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Зеліско Р. Й.
секретар судового засідання Мамедова Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів особі,-

В С Т А Н О В И В : 

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів особі. Просить суд:
1) встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 326285, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 07 вересня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278591009000, згідно якого ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 195 від 22 березня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,6243 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622785900:05:000:0069, що розташована – Мокротинська сільська рада (за межами населених пунктів) Жовківського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 333345, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 07 вересня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278591009001, згідно якого ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 195 від 22 березня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,2733 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622785900:11:000:0557, яка розташована – Мокротинська сільська рада (за межами населених пунктів) Жовківського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
з підстав зазначених у позові.
Вважає, що її право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. 
Позивач ОСОБА_1  в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.
А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Мокротин, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 14 жовтня 1997 року (а.с. 9-10).
Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане Мокротинською сільською радою 24 квітня 1980 року, (а.с.12), що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 24 квітня 1980 року уклали шлюб у Мокротинській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу цього ж дня було зроблено запис за № 3. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_5 .
Тобто, ОСОБА_1 , дошлюбним прізвищем було ОСОБА_6 .
З свідоцтва про моє народження серії НОМЕР_3 , яке повторно видане 25 березня 2026 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (а.с.13), вбачається, що позивач, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 27 лютого 1958 року було складено відповідний актовий запис № 9. Моїм батьком є ОСОБА_7 , матір`ю – ОСОБА_2 .
ЇЇ мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 290, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане Жовківською міською радою Львівського району Львівської області 15 листопада 2025 року (а.с.14).
Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
А тому після смерті матері позивача, ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на належне їй майно.
Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Із заповіту, який 07 лютого 2002 року складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Мокротинської сільської ради, та зареєстрований в реєстрі за № 6 (а.с.15), вбачається, що ОСОБА_2 на випадок її смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу у справі.
Відповідно до даних Мокротинського старостинського округу Жовківської міської ради заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости Мокротинського старостинського округу № 10 Жовківської міської ради від 10 березня 2026 року.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
З довідки № 133, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 13 березня 2026 року (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_1 , проживала та була зареєстрована разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня її смерті у АДРЕСА_1 , і вели спільне господарство.
Тобто ОСОБА_1 , прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та проживала з матір`ю на день її смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини.
Внаслідок її звернення у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області після смерті матері, ОСОБА_2 , 27 березня 2026 року було зареєстровано спадкову справу № 87/2026, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 84675882 від 27 березня 2026 року (а.с.17).
З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 326285, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 07 вересня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278591009000 (а.с.18), вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 195 від 22 березня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,6243 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622785900:05:000:0069. Земельна ділянка розташована – Мокротинська сільська рада (за межами населених пунктів) Жовківського району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки – ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 333345, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 07 вересня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278591009001 (а.с.19), вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 195 від 22 березня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,2733 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622785900:11:000:0557. Земельна ділянка розташована – Мокротинська сільська рада (за межами населених пунктів) Жовківського району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки – ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Судом встановлено, що дані державні акти були представлені позивачем нотаріусу для спадкування земельних ділянок після смерті матері, ОСОБА_2 .
Однак у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області їй було звернуто увагу, що спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є ОСОБА_2 , тобто прізвище з апострофом, водночас у державних актах зазначено прізвище власника земельних ділянок « ОСОБА_6 » без апострофа, а тому роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі.
Юридичний факт належності правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право власності на земельну ділянку саме ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується зазначеними вище документами, а саме: свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть її матері, довідкою № 133, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 13 березня 2026 року, з яких вбачається прізвище ОСОБА_8 саме ОСОБА_6 , тобто з апострофом.
Крім того, суд звертає увагу на те, що з свідоцтва на право власності на будівлі, яке видане виконкомом Мокротинської сільради 23 червня 1998 року згідно рішення виконкому Мокротинської сільради № 4 від 19 травня 1998 року та записаного 23 червня 1998 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 17 (а.с.20), вбачається, що в цілому будинковолодіння в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.
Також прізвище ОСОБА_6 з апострофом є у батька позивача, а чоловіка ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , яке повторно видане Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 березня 2026 року (а.с. 21).
Тобто, у державних актах на право власності на земельну ділянку помилково зазначено прізвище власника ОСОБА_6 замість правильного ОСОБА_6 , оскільки з інших представлених позивача документів чітко вбачається прізвище її матері, ОСОБА_8 саме ОСОБА_6 , а не ОСОБА_6 .
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Так як встановлення юридичних фактів належності правовстановлюючого документа, а саме державних актів на право власності на земельну ділянку, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому позивач звертається в суд для вирішення питання встановлення юридичних фактів належності правовстановлюючого документа саме в порядку позовного провадження.
Прийняття рішення суду про встановлення фактів належності правовстановлюючого документа їй необхідне для усунення помилки та подальшого спадкування права власності на земельні ділянки.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Суд враховує, що виправити помилку в правовстановлюючих документах інакше як шляхом отримання рішення суду про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі неможливо, оскільки ОСОБА_2 померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 326285, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 07 вересня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278591009000, згідно якого ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 195 від 22 березня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,6243 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622785900:05:000:0069, що розташована – Мокротинська сільська рада (за межами населених пунктів) Жовківського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 333345, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 07 вересня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278591009001, згідно якого ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 195 від 22 березня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,2733 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622785900:11:000:0557, яка розташована – Мокротинська сільська рада (за межами населених пунктів) Жовківського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28.05.2026 року.

Суддя:      Зеліско Р. Й.