ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6892/26 Справа № 209/7725/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Левицька Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи, без самостійних вимог щодо предмету спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 ,
розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з сімейних правовідносин, в якій подані апеляційні скарги ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11 березня 2026року та на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30 березня 2026року, головуючий у суді першої інстанції Левицька Н.В.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2024року ОСОБА_1 подала в суд позов проти ОСОБА_2 , ОСОБА_3  з вимогами про визнання ОСОБА_5 батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внесення зміни до актового запису №45 від 24 січня 2023року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в графі «Відомості про батька» ОСОБА_5 , в графі «ім?я по-батькові дитини» - « ОСОБА_7 ». 
Існування таких вимог позивачка пов`язувала з тим, що вона та син відповідачів - ОСОБА_5 з початку 2021року по червень 2022року перебували у близьких стосунках як чоловік і жінка. Внаслідок цих стосунків у квітні 2022року позивачка завагітніла, про що вони дізналися на початку травня 2022року. Позивачка вказує, що ОСОБА_5 зрадів вагітності, наполягав на народженні дитини та одруженні з нею, що підтверджується телефонним листуванням між ними, скріншоти якого додаються до позовної заяви. ОСОБА_1 23 травня 2022року стала на облік по вагітності на терміні 6 тижнів. Була заведена індивідуальна карта вагітної та породіллі, де батьком дитини зазначено ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув під час несення військової служби, не дочекавшись народження дитини. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть та лікарським свідоцтвом про смерть, сповіщенням сім`ї №15.
Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась їхня донька ОСОБА_8 . Однак, оскільки на момент народження доньки, ОСОБА_5 вже загинув, а вони не перебували у зареєстрованому шлюбі і він не встиг подати заяву про добровільне визнання батьківства, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень здійснено за її вказівкою відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З метою встановлення факту батьківства загиблого ОСОБА_5 у відношенні новонародженої дитини Стефанії, ОСОБА_1 , як матір дитини звернулась у відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР. Висновком спеціаліста №356-МГ встановлено, що загиблий ОСОБА_5 може бути біологічним батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірогідність цього становить не менше 99,99999 %.
Вказувала, що оскільки відповідачі - батьки померлого ОСОБА_5 заперечують факт батьківства їх померлого сина по відношенню до дитини ОСОБА_6 , позивач звернулася до суду із позовною заявою.
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
Рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11 березня 2026року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Висновки суду першої інстанції ґрунтувались на тому, що висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 24-МГ від 06 лютого 2025року є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує біологічне батьківство ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 . 
Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30 березня 2026рокучастково задоволено заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 22500,00грн.
Задовольняючи частково заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення та ухвалюючи додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції врахував обставини справи та її значення для позивачки, обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність винагороди за надані послуги зі складністю справи та витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт, прийняв до уваги заперечення відповідачів щодо заявленого позивачем розміру таких витрат та прийшов до висновку про необхідність зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу з 45000,00грн до 22500,00грн.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги
25 березня 2026року ОСОБА_3 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11 березня 2026року.
В апеляційній скарзі заявниця не погодилась з висновками суду про задоволення позову і висловила вимогу про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у його задоволенні.
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявниці полягає у тому, що суд не врахував, що ОСОБА_1 за рахунок обману слідчого збрехала, що ОСОБА_5 її чоловік та слідчий ДБР не перевірив інформацію, але залучив ОСОБА_1 в якості потерпілої, тож ОСОБА_1 безперешкодно отримала доступ до документів, які відповідачка надавала слідчому в рамках кримінального провадження, після чого ОСОБА_1 постійно втручається в їх сімейне життя.
Доводи апеляційної скарги зводились до порушень при призначенні експертизи процесуального закону, оскільки відповідачі просили суд встановити спорідненість використаного біологічного зразка для проведення експертизи з біологічними батьками померлого ОСОБА_5 , відповідачі мали мету переконатися, що використовується дійсно біологічний зразок померлого ОСОБА_5 , але суд не врахував позиції відповідачів. 
Наголошувала, що порушення кримінального процесуального законодавства ставить під сумніви висновок експерта № 2680 щодо причин смерті її сина, що на її думку призвело до недостовірного висновку експерта і щодо його батьківства відповідно.
Скаржниця зазначала, що ОСОБА_1 звернулася до суду з копіями документів, якими вона заволоділа за рахунок обману, звернулася до суду з чужими документами, чого не мала права робити.
Посилалась на те, що термін вагітності ОСОБА_1 станом на 13 травня 2022року становив 6 тижнів, в той час, як ОСОБА_5 приїхав додому лише 16 квітня 2022 року, вказане підтверджується медичними документами, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_5 , що на думку відповідачки виключає можливість встановлення батьківства ОСОБА_5 над дитиною позивачки.
Також 26 квітня 2026року ОСОБА_3 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30 березня 2026року.
В апеляційній скарзі заявниця не погодилась з висновками суду та висловила вимогу про скасування додаткового рішення.
Вимоги апеляційної скарги заявниці зводились до незгоди зі стягненням з відповідачів на користь позивачки суми витрат на професійну правничу допомогу.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Третя особа ОСОБА_4 надала суду письмові пояснення в яких підтримала доводи апеляційної скарги. 
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційні скарги не подавали. 
Надходження апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції
31 березня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду витребувано з Дніпровського районного суду міста Кам`янського справу №209/7725/24; та 07 квітня 2026року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
09 квітня 2026року хвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення суду від 11 березня 2026року залишено без руху.
20 квітня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою на рішення суду від 11 березня 2026року.
30 квітня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою на додаткове рішення суду від 30 березня 2026року.
07 травня 2026року ухвалами Дніпровського апеляційного суду справу за апеляційними скаргами призначено до розгляду на 09 червня 2026року.
07 травня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі у якості третьої особи Вищу раду правосуддя відмовлено. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпро. Матір`ю дитини у свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_1 , батьком – ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) /а.с.14 том 1/.
Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька ОСОБА_9 , громадянина України, внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /а.с.15 том 1/.
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20 липня 2022року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті Донецька область, Мар`їнський район, село Новомихайлівка /а.с.11, том 1/.
Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №2680 (остаточне) від 08 серпня 2024року, замість остаточного №2680 від 11 червня 2022року, яке видано КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», смерть ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у зоні бойових дій, місце смерті Донецька область, населений пункт Новомихайлівка /а.с.245 зворот -246, том 3/.
На фотознімках, долучених до позовної заяви, зображено позивачку разом з ОСОБА_5 та з його батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також спільні зображення позивачки, дочки ОСОБА_6 , батьків (відповідачів) померлого ОСОБА_5 та батьків позивачки /а.с.22-25 том 1/. Відповідачі не заперечували обставину щодо зображення на вказаних фотознімках їх сина ОСОБА_5 .
На долученому до позовної заяви оптичному носії (CD-диску) містяться відеофайли, на яких зафіксовано спільне перебування позивачки та ОСОБА_5 .
Як пояснила позивачка, зазначені відеозаписи здійснені у 2021році у місті Харкові, зокрема у належній їй квартирі, де ОСОБА_5 після повернення з роботи готував вечерю, а також під час їх спільної прогулянки у парку з нагоди Дня вишиванки, та коли відвідував місце роботи позивачки /а.с.52 том 1/.
Окремий відеофайл, збережений на зазначеному носії, містить запис, на якому зокрема позивачка разом зі своїми батьками та ОСОБА_10 разом із його батьками перебувають на земельній ділянці та здійснюють посадку картоплі у період, коли останній перебував на лікарняному у квітні 2022року. Зі слів позивачки, відеозапис здійснювався безпосередньо ОСОБА_5 . Відповідачі не заперечували, що на вказаних відеофайлах зображений їх син ОСОБА_5 , а відеозапис посадки картоплі був здійснений ним особисто.
Окремий відеофайл містить запис, на якому зафіксовано спільне перебування батьків позивачки та відповідачів. Як пояснила позивачка, даний запис здійснено під час візиту батьків ОСОБА_7 до її квартири у місті Харкові з метою сватання. Відповідачі не заперечували проти цієї обставини.
У листуванні за допомогою месенджерів «Viber» та «Telegram» між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 який значиться, як « ОСОБА_11 », наявна інформація, яка свідчить, що ОСОБА_1 повідомляє про підтвердження вагітності. ОСОБА_5 у відповідь висловлює позитивну реакцію, зазначає про радість та зацікавленість її станом здоров`я, цікавиться самопочуттям, рекомендує берегти себе. У подальшому сторони обмінюються повідомленнями, в яких чоловік висловлює переконання, що жінка буде «найкращою мамою», а жінка, своєю чергою, зазначає, що він буде «татом» /а.с.17-21 том 1/.
Свідок ОСОБА_12 , батько позивачки, пояснив суду, що його дочка, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом з 2021року в м. Харкові. Точний період він не пам`ятає, оскільки часто перебував у відрядженнях, проте, коли приїжджав до дочки, вони проживали у квартирі удвох. Коли розпочалося повномасштабне вторгнення росії в Україну, відповідач ОСОБА_2 забрав дочку з м.Харкова до свого помешкання, де він проживав разом із сім`єю. У 2022році, коли ОСОБА_10 перебував вдома після поранення, де також проживали відповідачі та ОСОБА_1 , свідок приїжджав з дружиною до них за запрошенням ОСОБА_7 . Свідок зазначив, що йому відомо, що батьком його онуки ОСОБА_8 є ОСОБА_13 , оскільки він та його дочка проживали разом, а ОСОБА_10 освідчився ОСОБА_14 та просив дозволу на одруження. Також свідок повідомив, що ОСОБА_10 в присутності батьків повідомляв, що Ксенія вагітна. Після народження онуки Стефанії відповідачі спочатку визнавали дитину, відвідували її та привозили подарунки.
Свідок ОСОБА_15 , мати позивачки, повідомила суду, що у лютому 2021року вони з чоловіком придбали дочці квартиру у м. Харкові. Після цього вона повернулась до свого місця проживання, а ОСОБА_10 переїхав до Ксенії, і вони почали проживати разом. ОСОБА_10 проходив військову службу неподалік Харкова і час від часу приїжджав додому. Коли розпочалася війна у 2022році, батько ОСОБА_7 забрав ОСОБА_14 до Богодухівського району, де вони проживали, і ОСОБА_14 постійно перебувала у батьків ОСОБА_7 . Пізніше ОСОБА_10 був поранений та перебував на лікарняному, спостерігався у госпіталі в Полтаві та знаходився вдома у батьків. Ксенія весь цей час також перебувала там, і вони спілкувались по відеозв`язку. Також вказала, що у квітні 2022року, коли перебувала у гостях у відповідачів, ОСОБА_10 зробив Ксенії пропозицію, а також їй відомо, що ОСОБА_10 повідомляв своїм батькам про вагітність Ксенії, а сама вона дізналась про це на початку травня 2022року. Після народження онуки у січні 2023року відповідачі відвідували дитину, раділи її народженню та приїжджали в гості.
Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного хворого встановлено, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні в амбулаторно-поліклінічному закладі у період з 17 квітня 2022року по 13 травня 2022року, при цьому у стаціонарне відділення не направлявся /а.с.178, том 3/.
Відповідачі підтвердили, що їхній син ОСОБА_5 у зазначений період перебував разом із ОСОБА_1 у них вдома. Також відповідачі зазначили, що 16 травня 2022року ОСОБА_5 після лікування повернувся до місця проходження військової служби, а ОСОБА_1 17 травня 2022року поїхала на медичне обстеження.
З обмінної карти ОСОБА_1 вбачається, що остання взята на облік 13 травня 2022року з терміном вагітності 6-7 тижнів /а.с.10, том 1/.
У щоденнику відвідувань з карти ОСОБА_1 містяться записи щодо відвідувань лікаря та строку вагітності. Зокрема, 13 травня 2022року зазначено строк вагітності 6 тижнів, а станом на 02 січня 2023року - вагітність 39 тижнів. Також містяться відомості щодо пройдених ОСОБА_1 медичних обстежень під час вагітності /а.с.219-235, том 3/.
Висновком спеціаліста КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 356-МГ встановлено вірогідність того, що загиблий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком новонародженої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_1 . Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком новонародженої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами дослідження становить не менше 99,99999 % /а.с.26–29, том 1/.
Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що з архіву відділення судово-медичної імунології Дніпропетровського обласного БСМЕ надійшов саморобний паперовий конверт білого кольору, розміром 12,0х9,5 см з рукописним текстом: «№2822 ВД mp. ОСОБА_5 а/р 2680-11.02.222». Зворотна сторона конверта опечатана фрагментом паперу з відбитком круглої печатки з текстом: «Україна* Дніпропетровська обласна державна адміністрація* Департамент охорони здоров`я* Комунальний заклад* «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» Відділення судово-Медичної імунології і.к. 01985239». Упакування конверта не порушено. При розкритті в ньому знаходились лист руху зразка крові та два паперових згортка. Перший згорток з контролем марлі не досліджувався. В другий згорток поміщена складена в декілька шарів марлева серветка, майже по всій поверхні просочена та ущільнена кров`ю. До серветки металевою скобою прикріплена картонна бирка з рукописним текстом:№2822 ОСОБА_5 2680-11,06» Для дослідження зроблена вирізка з кров`ю. Вказаний висновок було складено на підставі заяви ОСОБА_1 
16 грудня 2024року ухвалою суду у даній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Згідно з висновком експерта № 24-МГ від 06 лютого 2025року, складеним судово-медичним експертом Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» І.В. Хотієнко, за результатами проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вірогідність того, що ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком зазначеної дитини і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи становить не менше 99,999 %.
Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що з архіву біологічних зразків відділення доставлено: саморобний конверт білого кольору, розмірами 11,8х10,0см з рукописним текстом: «№2822 ОСОБА_5 2680-11.06 ніготь». Зворотна сторона конверта опечатана фрагментом паперу білого кольору з відбитком круглої печатки з текстом: «Україна* Дніпропетровська обласна державна адміністрація* Департамент охорони здоров`я* Комунальний заклад «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Відділ судово-медичної імунології і.к. 01985239». Упакування конверта не порушено. При розкритті в ньому знаходився паперовий згорток, в який поміщена одна нігтьова пластина жовто-коричневого кольору. Для дослідження була взята подрібнена частина даної нігтьової пластини.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судових рішень, які оскаржено, дослідив доводи апеляційних скарг та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішень, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
У своїх висновках про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вирішального значення надав тому, що висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи є підставою для категоричного висновку щодо визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства щодо конкретної дитини, тож висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 24-МГ від 06 лютого 2025року є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує біологічне батьківство ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 . 
Задовольняючи частково заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та стягуючи з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу, суд врахував заперечення відповідачів щодо заявленого позивачем розміру таких витрат, обставини справи та її значення для позивачки, обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність винагороди за надані послуги зі складністю справи та витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішень додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
Визначальним для правильного вирішення даного спору є з`ясування питання про те, чи доведено позивачем факт батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 .
Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення /частина друга статті 18 СК України/.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з частиною другою статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Відповідно до частини першої статті 135 СК України, якщо дитина народжується у матері, яка не перебуває у шлюбі, і відсутні спільна заява батьків, заява батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька записуються за її вказівкою.
Згідно з частинами першою та другою статті 128 СК України, за відсутності відповідної заяви батьків батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення такого факту приймається судом за умови, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень здійснений відповідно до частини першої статті 135 СК України. З такою заявою, зокрема, може звернутися мати дитини.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є внесення запису про батька дитини за вказівкою матері та смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Та обставина, що питання визнання батьківства за життя такої особи не вирішувалося у порядку статей 128-129 СК України, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20) та від 15 квітня 2021року у справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).
Національні органи влади, вирішуючи спори щодо встановлення батьківства, мають забезпечити баланс між інтересами дитини та передбачуваного біологічного батька, виходячи з найкращих інтересів дитини (рішення ЄСПЛ у справі Krisztian Barnabas Toth v. Hungary, № 48494/06, § 33, 12 лютого 2013 року).
Європейський суд з прав людини зазначив, що ДНК-тест є науковим методом точного встановлення батьківства, а його доказова цінність значно переважає інші докази, які можуть бути надані сторонами для підтвердження або спростування факту батьківства (рішення у справі Kalacheva v. Russia, № 3451/05, § 34, 07 травня 2009 року).
Ухвалюючи рішення у справі про визнання батьківства, суд першої інстанції повністю дотримався вищевказаних вимог закону.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 обґрунтовувала свої вимоги тим, що ОСОБА_1 за рахунок обману слідчого збрехала, що ОСОБА_5 її чоловік та слідчий ДБР не перевірив інформацію, але залучив ОСОБА_1 в якості потерпілої, тож ОСОБА_1 безперешкодно отримала доступ до документів, які відповідачка надавала слідчому в рамках кримінального провадження, після чого ОСОБА_1 постійно втручається в їх сімейне життя.
Однак такі доводи апеляційної скарги є безпідставними. 
Суд першої інстанції розглядав такі доводи відповідачки та слушно зауважив, що надані позивачем скріншоти листування, відеозапис та інші документи не стосуються поширення конфіденційної інформації невизначеному колу осіб, а подані виключно до суду як докази у межах розгляду цієї справи з метою підтвердження особистих відносин між позивачкою та ОСОБА_5 . Тобто такі докази використані виключно для захисту прав та законних інтересів дитини у судовому порядку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення при призначенні експертизи процесуального закону, оскільки відповідачі просили суд встановити спорідненість використаного біологічного зразка для проведення експертизи з біологічними батьками померлого ОСОБА_5 – не знайшли свого підтвердження.
Так, згідно відповіді на адвокатський запит представника позивача - адвоката Стребіж А.О. від 23 вересня 2024року щодо наявності біологічних зразків загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , заступником начальника Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» листом повідомлено, що в архіві біологічного матеріалу судово-медичної лабораторії зберігається біологічний матеріал ОСОБА_5 , реєстраційний номер 2680 від 11 червня 2022року відділу судово-медичної експертизи трупів Дніпропетровського БСМЕ /а.с. 34 зворот, том-1/. 
Вказаний біологічний матеріал, відібраний у встановленому порядку, знаходиться у розпорядженні бюро судово-медичної експертизи і зберігається у відділенні протягом 3-х років. Якихось особливих підстав та погоджень для використання відібраного біологічного матеріалу з метою дослідження Правила проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи не передбачають.
Отже судово-медичний експерт мав можливість використати наявні у розпорядженні бюро біологічні зразки загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 для проведення молекулярно-генетичного дослідження.
Та за клопотанням відповідачки ОСОБА_3 експерти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були викликані в судове засідання суду першої інстанції для надання пояснень щодо експертних висновків та надали пояснення, які підтвердили відсутність будь-яких порушень під час проведення експертизи. 
Тож за наведених умов суд вірно вважав, що висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 24-МГ від 06 лютого 2025року є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у цій справі.
ОСОБА_3 недопустимість висновку експертизи як доказу пов`язувала з тим, що при проведенні судово-медичної експертизи (висновок експерта № 24-МГ від 06 лютого 2025року) було використано нігтьову пластину з середнього пальця правої руки загиблого ОСОБА_5 , водночас за дорученням слідчого судово-медичний експерт ОСОБА_18 (висновок експерта № 2680 від 08 липня 2022року) зазначив інше, про те, що “…Для можливого генетичного дослідження узятий ніготь з середнього пальця правої стопи”, вказане підтверджується довідкою ГУНП в Дніпропетровській області №154761-2026 від 23 квітня 2026року.
Такі доводи апеляційної скарги не приймаються судом до уваги, оскільки у висновку експерта № 24-МГ від 06 лютого 2025року ніде не згадується з якого саме пальця взяті біологічні зразки загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 .
Судово-медичний експерт ОСОБА_17 пояснила, що з архіву у запечатаному конверті було надано біологічний матеріал - нігтьову пластину ОСОБА_5 . Нею для дослідження була використана подрібнена частина нігтьової пластини, оскільки при роботі вона завжди намагається залишити частину біологічного матеріалу. 
Отже довідка ГУНП в Дніпропетровській області №154761-2026 від 23 квітня 2026року щодо руху кримінального провадження не свідчить про невідомість походження біологічного матеріалу та не ставить висновок експерта під сумнів.
Посилання апеляційної скарги ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_1 звернулася до суду з копіями документів, якими вона заволоділа за рахунок обману, звернулася до суду з чужими документами, чого не мала права робити, не приймаються до уваги, оскільки сам по собі факт долучення до матеріалів справи копій документів, оригінали яких можуть зберігатися у відповідачів або перебувати у матеріалах кримінального провадження, не свідчить про їх недопустимість як доказів у цій справі. Зазначені документи подані позивачем з метою підтвердження обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. 
Твердження апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що порушення кримінального процесуального законодавства ставить під сумніви висновок експерта №2680 щодо причин смерті її сина є безпідставними, оскільки предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані зі встановленням походження дитини від конкретної особи, а тому доводи сторін та подані ними докази підлягають оцінці саме з точки зору їх здатності підтвердити або спростувати обставини саме батьківства.
Доводам апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що термін вагітності ОСОБА_1 станом на 13 травня 2022року становив 6 тижнів, в той час, як ОСОБА_5 приїхав додому лише 16 квітня 2022 року і вказане підтверджується медичними документами, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_5 , що на думку відповідачки виключає можливість встановлення батьківства ОСОБА_5 над дитиною позивачки, суд першої інстанції надав вичерпну відповідь, проаналізувавши обставини визначення строку вагітності у медичній практиці, який має орієнтовний характер і може містити певну похибку, що обумовлено індивідуальними фізіологічними особливостями організму жінки. 
Та суд аргументовано вказав, що навіть у разі наявності певних розбіжностей у визначенні строків вагітності такі обставини самі по собі не можуть бути достатньою підставою для спростування факту біологічного батьківства, встановленого за результатами молекулярно-генетичного дослідження. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /стаття 79 ЦПК України/.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування /частина перша статті 80 ЦПК України/. 
Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції надав належну та вичерпну оцінку усім доводам і доказам ОСОБА_3 , на які вона посилалась, правильно оцінивши їх в сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про доведення позивачем факту батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 та відповідно про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційних скарг та наявні в матеріалах справи докази не спростовують встановлених судом обставин.
Фактично доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди апелянта із мотивами судових рішень, які наведені в їх обґрунтування, а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. 
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_19 на додаткове рішення суду щодо вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу зводились до доводів по суті спору та відсутності у позивачки права взагалі звертатись з таким позовом, проте скаржником не наведено жодних аргументів щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявником апеляційних скарг не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які вона не змогла повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб заявник надала пояснення та докази щодо обставин, на які вона посилалась як на підставу своїх заперечень.
Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідають вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а судові рішення – без змін.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційні скарги  ОСОБА_3 .
Рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11 березня 2026року та додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 30 березня 2026року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026року.

Судді: