Березівський районний суд Одеської області 
05.05.2026
Справа № 494/112/26
Провадження № 2/494/280/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Антонишиної І.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/112/26 за позовом Березівської окружної прокуратури Одеської області, Національної Служби Здоров`я України, до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня Одеської обласної ради" про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
22.01.2026 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Березівської окружної прокуратури Одеської області, Національної Служби Здоров`я України, до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня Одеської обласної ради" про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
22.01.2026 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А. та враховуючи, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Миколаївського, Березівського та частини Лиманського районів, постійними повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.
Ухвалою суду від 12.02.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 02.04.2026 року.
На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2025 року кримінальне провадження №12024162260000742 від 21.12.2024 року закрито та звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примирення винного з потерпілим. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 20.12.2024 року у темну пору доби керував легковим автомобілем, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив з`їзд з дороги керованого ним автомобіля з подальшим перекиданням через праву бокову сторону. У результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудинного кінця лівої ключиці, закритого перелому правих ребер, забою легень, саден правої щоки, що відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Під час розгляду у суді кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вигляді понесених медичною установою витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілого від кримінального правопорушення, не подавалася. Потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 22.12.2024 року по 03.01.2025 року, лікування здійснювалось за рахунок коштів Державного бюджету України, отриманих за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного з Національною службою здоров`я України. Загальні витрати на стаціонарне лікування потерпілого склали 10379.18 грн. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради» за рахунок державного бюджету, негативно впливає на фінансування лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України до державного бюджету кошти на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 10379.18 грн.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 02.08.2026 року.
У судове засідання 05.05.2026 року представник позивача Березівської окружної прокуратури Одеської області не з`явилась, однак на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.60).
У судове засідання 05.05.2026 року представник позивача Національної Служби Здоров`я України не з`явилась, однак на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.57).
У судові засідання 02.04.2026 року та 05.05.2026 року відповідач не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, відзив або заперечення на позов до суду не надав, будь-яких клопотань не заявляв, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання на його адресу судової повістки про виклик до суду, однак конверт повернувся з відповідною відміткою (а.с.44,58), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Телефон відповідача зазначений у позові, згідно довідки від 03.04.2026 року -не відповідає (а.с.52).
Представник третьої особи у судові засідання 02.04.2026 року та 05.05.2026 року також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). 
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяв представника позивача , прокурора про розгляд справи за їх відсутності та неявкою відповідача, представника третьої особи у судове засідання, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. 
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, щодо можливості розгляду справи в заочному порядку представник позивача та прокурор не зазначали у заявах. 
Врахувавши думку представника позивача, прокурора, викладені ними в їх письмових заявах, неявку до суду відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2025 року, яка набрала законної сили 23.05.2025 року, задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, кримінальне провадження за обвинуваченням останнього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2024 року за №12024162260000742 закрито (а.с.10-12).
Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради» від 04.12.2025 №1484, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у ортопедо-травматичному відділенні закладу у період з 22.12.2024 року по 03.01.2025 року (а.с.14 зворотній бік).
Витрати на лікування ОСОБА_2 за 12 ліжко-днів склали 10379.18 грн., про що свідчить розрахунок витрат на лікування хворого в КНП «ООДКЛ» ООР» (а.с.15).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Положеннями ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Пунктами 3, 4 вищезазначеного Порядку передбачено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Таким чином, виникає обов`язок винної особи відшкодовувати витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, тому невідшкодування ОСОБА_1 до бюджету, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , є порушенням інтересів держави щодо надходження належних коштів до бюджетів всіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування.
Отже, кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 необхідно стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662.40 гривень на користь держави.
Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву Березівської окружної прокуратури Одеської області, Національної Служби Здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня Одеської обласної ради" про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 10379 (десять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 18 коп., перерахувавши їх на розрахунковий рахунок UA978999980313080115000026011 в ГУК у м.Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Березівська окружна прокуратура Одеської області (адреса: вул. Шаховцева, 4 м. Березівка Одеської області, код ЄДРПОУ 0352855225).
Позивач: Національна Служба Здоров`я України (адреса: просп. Степана Бандери, 19, м. Київ).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня Одеської обласної ради" (адреса: Віталія Нестеренка, 3, м. Одеса, 65031, код ЄДРПОУ 01998532).
У зв`язку з надмірним навантаженням, повний текст рішення виготовлений та підписаний 07.05.2026 року.
Суддя І.А. Римар