ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/7091/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Висоцького А.М. (доповідач по справі)
суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В. 
секретар судового засідання Мошинець Ю.О.

за участю представників сторін у справі:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» - адвокат Губа А.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» 

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026, суддя суду першої інстанції Васильєв О.Ю., м. Дніпро, повний текст рішення складено та підписано 08.04.2026

по справі № 904/7091/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» (м. Запоріжжя)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» (м. Дніпро)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державне Підприємство «Науково-Виробниче Об`єднання «Павлоградський Хімічний Завод» (м. Павлоград Дніпропетровської області) 

про стягнення 3 565 589,32 грн, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп», звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 3 565 589,32 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» заборгованості за виконані будівельні роботи згідно умов договору № 26/03-1 від 26.03.2024 р. 
Позовні вимоги обґрунтовані тією обставиною, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору № 26/03-1 від 26.03.24р. виконував роботи: будівництво дослідно-промислового об`єкту дефектоскопії виробів ДП «НВО «ПХЗ» м. Павлоград, вул. Заводська, 44 в обсягах та строки зазначені в цьому договорі, натомість замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» не в повному обсязі провів розрахунки за виконані роботи, чим порушив умови Договору. 
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» були задоволені в повному обсязі. Стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» заборгованість у сумі 3 565 589,32 грн., судовий збір – 53 483,84 грн. 
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлені строки свої зобов`язання по оплаті не виконав, чим порушив вимоги статті 837 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу. 
Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25.
Апелянт вказав, що дійсно між сторонами був укладений Договір № 26/03-1 від 26 березня 2024 року (далі – Договір). Відповідно до пункту 1.2. Договору цей Договір є договором субпідряду, укладеного на виконання Договору № 5112223 від 25.12.2023 року, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» та Державним підприємством «Науково-Виробниче Об`єднання «Павлоградський хімічний завод». 
На виконання умов договору Виконавець виконав, а Замовник прийняв роботи на загальну суму 14 570 535,61 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі виконаних робіт. 
На виконання умов Договору № 26/03-1 від 26 березня 2024 року скаржником було сплачено на користь позивача грошові кошти в розмірі 11 004 946,29 грн. з ПДВ, що не оспорюється та підтверджено матеріалами справи. 
Натомість оспорюваною лишилася сума у розмірі 3 565 589,32 грн. 
Апелянт зазначає, що судом в порушення статті 86 та статті 236 ГПК України не була дано належної оцінки Договору № 26/03-1 від 26 березня 2024 року, на підставі якого виникли правовідносини. 
Так, зокрема на думку апелянта суд неналежним чином проаналізував п. 2.5. Договору № 26/03-1 від 26 березня 2024 року, яким передбачено, що «Виконавець» компенсує «Замовнику» витрати та послуги пов`язані з організацією Робіт «Виконавця» у розмірі 2% (два відсотки) від вартості виконаних робіт, зазначених в Актах приймання-передачі виконаних робіт. 
Натомість позивач не сплатив скаржнику генпідрядні послуги у розмірі 2% (два відсотки), чим порушив свої договірні обов`язки. 
Отже, апелянт вважає, що в порушення пункту 2 частини першої статті 237 ГПК України, при вирішенні даного спору судом не враховані інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи. 
На переконання апелянта, оскільки передбачене умовами п. 2.5. Договору зобов`язання є зустрічним зобов`язанням, передбаченим статтею 538 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання однієї зі сторін свого обов`язку обумовлено зустрічним виконанням зобов`язання. Внаслідок невиконання обов`язків позивачем, відповідач не має погашати заборгованість за виконані роботи. 
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» задовольнити частково: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» 3 274 178,6 грн.; провадження в частині стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» 291 410,72 грн. закрити. 
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
До Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25. 
Позивач вважає апеляційну скаргу безпідставною та спрямованою на затягування Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» виконання своїх зобов`язань. 
Зазначає, що факт виконання Позивачем робіт за Договором підтверджено шістьма актами приймання-передачі виконаних будівельних робіт, підписаними у двосторонньому порядку без жодних зауважень. 
З огляду на зміст апеляційної скарги, позивач вказує, що відповідач фактично підтверджує наявність залишку заборгованості. 
Щодо доводів скаржника відносно наявності зустрічного зобов`язання, позивач зазначає, що такий аргумент про необхідність заліку не заявлявся про розгляді справи судом першої інстанції, та із врахуванням норм частини 1 статті 269 ГПК України не може досліджуватися судом апеляційної інстанції. 
До того ж, за твердженням позивача, відповідно до пункту 2.5. Договору передбачено право Замовника утримати вартість генпідрядних послуг безпосередньо при здійсненні оплати виконавцю. Однак, скаржник добровільно здійснив оплату в повному обсязі, без утримання передбачених Договором послуг. Крім того умовами Договору прямо передбачено, що генпідрядні послуги оформлюються окремим документом (Акт надання генпідрядних послуг), який підписується обома сторонами (п. 2.5. Договору). 
На підставі викладеного, просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/7091/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Висоцький А.М. (доповідач), судді - Андрейчук Л.В., Вінніков С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2026.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 904/7091/25 на адресу Центрального апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали; призначено справу № 904/7091/25 до розгляду на 19.05.2026 о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 65, в залі судових засідань № 201; явка представників учасників справи визнана необов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів. 
До Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/7091/25.
19.05.2026 від представника заявника – Секала П.А. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи. Клопотання мотивоване неможливістю представника взяти участь в судовому засіданні призначеному на 19.05.2026 року на 11 год. 00 хв., у зв`язку із чим представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» просить відкласти розгляд справи. 
Протокольною ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» про відкладення (перенесення) розгляду справи, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, тим більше, що явка повноважних представників сторін у судовому засіданні 19.15.2026 обов`язковою не визнавалась, правова позиція скаржника викладена в його апеляційній скарзі і останній, будучи завчасно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, та, діючи розумно, обачливо і добросовісно, мав достатньо часу для забезпечення явки свого представника, при цьому вищенаведене клопотання про відкладення розгляду справи не містить жодного обґрунтування неможливості проведення судового засідання за відсутності належним чином повідомленого апелянта, жодного доказу на підтвердження викладених у клопотанні обставин заявником до суду не подано. 
19.05.2026 у судовому засіданні взяв участь представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп» – адвокат Губа А.І. 
Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.
Відповідно до частин другої-третьої ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до пункту 2 частини шостої ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2026, якою призначено справу № 904/7091/25 до розгляду на 19.05.2026 о 11:00, була отримана в електронному кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» - 30.04.2026, Державного Підприємства «Науково-Виробниче Об`єднання «Павлоградський Хімічний Завод» - 30.04.2026. 
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 19.05.2026, не визнавалася апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні в матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25, до суду не повідомлялося. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25, не дивлячись на відсутність представників окремих учасників справи, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя. 
Фактичні обставини, встановлені судом.
26 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ», як «Замовником» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛС-СІСТЕМ» (у подальшому назву змінено на – Товариство з обмеженою відповідальністю «Резинтехгруп»), як «Виконавцем» був укладений Договір № 26/03-1, за яким Виконавець зобов`язується за завданням Замовника з дотриманням вимог законодавства виконати будівництво: виконати роботи: Будівництво дослідно-промислового об`єкта дефектоскопії виробів. ДП «НВО «ПХЗ» Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Заводська, 44, о обсягах та у строки, що зазначені у цьому договорі, а Замовник – прийняти виконані роботи і оплатити їх (а.с. 14-21). 
П. 1.2. Договору визначено, що цей договір є договором субпідряду, укладеного на виконання договору № 5112223 від 25.12.2023 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» та основним замовником. 
П. 2.1. Договору визначена вартість робіт, зазначених у п. 1.1. цього Договору, яка становить 14 405 001,95 грн, крім того ПДВ 20% - 2 881 000,39 грн. Загальна вартість робіт – 17 286 002,34 грн. 
Згідно з пунктом 2.3. Договору оплата робіт здійснюється шляхом перерахування Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача безготівкових грошових коштів у наступному порядку, передбаченому підпунктом 2.3.1. Договору – передплата у розмірі 30% вартості матеріалів, що складає 4 277 345,18 грн. з ПДВ, після підписання уповноваженими представниками обох сторін цього Договору і на підставі виставленого Позивачем рахунку. 
П. 2.3.2. Договору передбачено, що остаточна оплата буде здійснена за виконані роботи за вирахуванням передоплати, проміжними платіжками при визначені вартості виконаних обсягів будівельних робіт, інших робіт в міру їх виконання в строки, передбачені Договором. 
Відповідно до п. 3.1. Договору, Виконавець повинен розпочати виконання своїх договірних обов`язків з дня підписання цього Договору, тобто з 26 березня 2024 року. 
Згідно до пункту 3.3. Договору Позивач по закінченні виконання робіт представляє Відповідачу Акт приймання-передачі виконаних робіт з Додатками (виконавча документація) у двох примірниках. 
П. 3.4. Договору передбачено, що «Замовник» перевіряє виконані роботи та направляє «Виконавцю» підписаний Акт приймання-передачі виконаних або в цей же строк направляє «Виконавцю» письмову мотивовану відмову від прийняття Робіт. 
Відповідно до п. 3.8. Договору Робота вважається виконаною «Виконавцем» і прийнятою «Замовником» з моменту підписання уповноваженими представниками обох Сторін Акту приймання-передачі виконаних. 
Виконавець виставив Замовнику рахунок на оплату за № 0126NM від 26.03.2024 року, в свою чергу Замовник в якості передоплати, 01.04.2024 року відповідно до платіжної інструкції № 11280 перерахував на розрахунковий рахунок Позивача грошові кошти у сумі 4 277 345,18 грн. 
На підтвердження факту виконання робіт Позивачем, відповідно до умов пункту 3.8. Договору були підписані у двосторонньому порядку відповідні Акти приймання-передачі виконаних будівельних робіт, за формою № КБ-2в, а саме: 
- акт № 1 від 31.05.24р. за травень 2024 р. - на загальну суму 1 254 914,50 грн.; 
- акт № 2 від 31.05.24р. за травень 2024 р. - на загальну суму 2 296 967,99 грн.; 
- акт № 3 від 31.07.24р. за липень 2024 р. - на загальну суму 3 175114,26 грн.; 
- акт № 4 від 31.07.24р. за липень 2024 р. - на загальну суму 3 080 354,16 грн.; 
- акт № 5 від 29.11.24р. за листопад 2024 р. - на загальну суму 1 197 595,28 грн.;
- акт № 6 від 29.11.24р. за листопад 2024 р. - на загальну суму 3 565 589,32 грн.
Наведені обставини підтверджені матеріалами справи та не оспорюються сторонами (а.с. 46-70). 
ДП «Науково-Виробниче Об`єднання «Павлоградський хімічний завод» повідомило, що станом на 13.03.2026 року, об`єми робіт, зазначені в Договорі субпідряду № 26/03-1 від 26.03.24р. виконані та оплачені в повному обсязі відповідно до Договору № 5112223 від 25.12.23р. (а.с. 248). 
За час виконання договірних зобов`язань за Договором № 26/03-1 від 26.03.2024 року, Позивачем Відповідачу було виставлено два рахунки на оплату за виконані роботи, на підставі зазначених Актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт: 
- рахунок № 1131NM від 31.07.2024 року на загальну суму 5 530 005,73 грн., який у подальшому був оплачений Замовником в повному обсязі; 
- рахунок № 0831NM від 31.11.2024 року на загальну суму 4 763 184,70 грн., який у подальшому був оплачений Замовником частково, у сумі 1 197 595,38 грн.; 
У зв`язку із цим, у Відповідача утворилася заборгованість за виконані та прийняті будівельні роботи на суму 3 565 589,32 грн., що і стала предметом спору. 
Мотивувальна частина.
Відповідно до частини 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з таких підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Натомість, відповідач наполягає на відсутності підстав для стягнення на користь позивача частини коштів, у зв`язку з наявністю у позивача по справі договірного обов`язку сплатити генпідрядні послуги у розмірі 2% (два відсотки) від суми оплати за проведені роботи. 
В силу приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Як встановлено господарським судом, протягом 2024 року на підставі договору субпідряду, позивач виконав на користь відповідача будівельні роботи, виконання яких прийнято відповідачем без зауважень. Однак оплачені вони були лише частково. 
Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 26/03-1 від 26.03.24р. в сумі 3 565 589,32 грн.
За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Один із фундаментальних принципів цивільного законодавства, закріплений частиною першою статті 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 зроблено висновок, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.
Твердження апелянта щодо наявності підстав для зменшення відповідальності, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню. 
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з приписами частини 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.
Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.
Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно з частинами першою-третьою ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). 
Згідно з частиною 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Як вище встановлено господарським судом, та не заперечується обома сторонами, на виконання договору сторонами підписані та скріплені печатками відповідні Акти прийняття-передачі виконаних робіт.
Відповідно до приписів частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В свою чергу стаття 13 ГПК України визначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частина третя статті 13 ГПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
При цьому, частина четверта статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, частиною першою статті 14 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип диспозитивності господарського судочинства, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною ж другою статті 14 ГПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що суд не наділений повноваженнями для вирішення спору без заявлення відповідних позовних вимог, поданих у відповідності із процесуальним законодавством. 
Колегія суддів відзначає, що п. 2.5. Договору № 26/03-1 від 26 березня 2024 року, дійсно передбачено, що «Виконавець» компенсує «Замовнику» витрати та послуги пов`язані з організацією Робіт «Виконавця» у розмірі 2% (два відсотки) від вартості виконаних робіт, зазначених в Актах приймання-передачі виконаних робіт.
Натомість, п. 2.5. Договору також передбачено, що в такому випадку послуга «Замовника» оформлюється окремим «Акт про надання генпідрядних послуг» шляхом підписання його Сторонами. Оплата генпідрядних послуг «Замовника» відбувається у безготівковій формі шляхом перерахування «Виконацем» коштів на поточний рахунок «Замовника» при оплаті коштів «Виконавцю» за виконані роботи, зазначених в Актах приймання-передачі виконаних робіт. 
Колегія суддів відзначає, що будь-яких доказів укладення передбачених п. 2.5. Договору Актів про надання генпідрядних послуг, суду сторонами надано не було. Із врахуванням вимог статей 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, наведений апелянтом аргумент, не знайшов свого підтвердження. 
П. 2.6. Договору також визначено, що витрати на послуги пов`язані з організацією Робіт «Виконавця» можуть бути утримані «Замовником» при здійсненні оплати за виконані «Виконавцем» роботи. 
Однак, зважаючи на застосоване сторонами формулювання, колегія суддів приходить до висновку, що дана умова віднесена до дискреційних повноважень «Замовника», якими він міг скористатися при здійсненні перерахування сум оплати за виконані роботи, чого ним зроблено не було. 
В той же час, жодна норма укладеного сторонами Договору № 26/03-1 від 26 березня 2024 року не наділяє Замовника правом затримувати оплату виконаних робіт у зв`язку з наявністю заборгованості за генпідрядні послуги. 
Посилання апелянта на вимоги статті 538 Цивільного кодексу України судом не беруться до уваги, оскільки відповідно до її приписів, під зустрічним виконанням зобов`язання розуміється таке виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлено виконанням другою стороною свого обов`язку. 
Натомість, укладений сторонами Договір таких приписів не містить. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25, за результатами його апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 по справі № 904/7091/25 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2026.

Головуючий суддя Висоцький А.М.

Судді Андрейчук Л.В. 

Вінніков С.В.