ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1908/26 Справа № 199/4517/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В.Л. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 липня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,
за участю: 
захисника Францена Ю.І. (приймає участь в режимі відеоконференції),
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Францена Ю.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 04 червня 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 04.04.2026 року приблизно о 02-00 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. вул. Березинська, 23А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYNDAI TERRACAN з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest ARNK0032, результат тесту позитивний 1.81% проміле, тест №00863, чим порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП». 
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 04 червня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Францен Ю.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування посилається на те, що факт керування транспортним засобом недоведений належними та допустимими доказами.
Зазначає, що суд першої інстанції поклав в основу постанови письмові пояснення осіб, які не були допитані судом.
Звертає увагу на те, що суд фактично переклав обов`язок доказування на ОСОБА_1 , оскільки в постанові прямо зазначено, що пояснення ОСОБА_1 є спробою створення алібі для уникнення відповідальності. 
Стверджує, що у постанові суду першої інстанції містяться суперечності щодо зазначення назви спеціального технічного засобу, яким проводився огляд.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник Францен Ю.І. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: 
-протоколом серії ЕПР1 №631587 від 04.04.2026 року;
-відеозаписом;
-роздруківкою за результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510  ОСОБА_1 04.04.2026, результат – 1,81 ‰;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , результат – 1,81 ‰,
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.04.2026 року, в яких зазначено, що 04.04.2026 року о 02 год 00 хв в м. Дніпро, вул. Березинська, 23а, вона бачила, як на цю адресу під`їхало авто HYNDAI TERRACAN з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з якого вийшов водій, одягнутий у військову форму та бронежилет, приблизно 30 років на вигляд, цей водій перебував у стані алкогольного сп`яніння і мав сильний перегар;
-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 04.04.2026 року, з яких вбачається, що 04.04.2026 року о 02 год 00 хв в м. Дніпро, вул. Березинська, 23а, під`їхало авто HYNDAI TERRACAN з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з якого вийшов водій під алкогольним сп`янінням, він шатався. Всю ніч він пив та сідав за кермо, два рази приїжджав в громадському одязі, потім у військовому;
- копією письмових пояснень ОСОБА_1 ..
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Твердження про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними та спростовуються сукупністю належних і допустимих доказів, досліджених судом першої інстанції.
З матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 добровільно погодився на проведення такого огляду, за результатами якого прилад Drager зафіксував 1,81 ‰ алкоголю. Після отримання результату працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому ОСОБА_1 не заперечував ні результату огляду, ні законності його проведення, а лише після повідомлення про складання адміністративного протоколу почав стверджувати, що транспортним засобом не керував.
Будь-яких заперечень до проведення огляду ним не висловлювалося, а твердження про відсутність факту керування були наведені лише після повідомлення про складання протоколу.
Крім того, факт керування транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою, а також із відомостями, зафіксованими на відеозаписі, протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківкою результатів тестування. Зазначені докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Посилання на те, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу постанови письмові пояснення осіб, які не були допитані судом, є необґрунтованими. Відповідно до ст. 251 КУпАП письмові пояснення свідків є самостійним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці судом поряд з іншими доказами. При цьому суд першої інстанції оцінив їх у сукупності з іншими матеріалами справи, що відповідає вимогам ст. 252 КУпАП.
Безпідставними є й доводи про те, що суд переклав на ОСОБА_1 обов`язок доказування, оскільки як вбачається зі змісту постанови, висновок про недостовірність пояснень ОСОБА_1 зроблено не через невиконання ним обов`язку доводити свою невинуватість, а за результатами оцінки всіх наявних у справі доказів. Пояснення ОСОБА_1 про відсутність факту керування обґрунтовано визнані такими, що спростовуються сукупністю інших належних, допустимих та достатніх доказів, отриманих уповноваженими працівниками поліції. Таким чином, суд першої інстанції не перекладав на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язок доказування, а здійснив оцінку всіх доказів відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Не заслуговують на увагу й посилання на суперечності щодо зазначення найменування спеціального технічного засобу, яким проводився огляд. Із матеріалів справи беззаперечно вбачається, що огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, а розбіжності у зазначенні окремих реквізитів його назви мають характер технічної описки та не впливають на правильність встановлених судом обставин, не ставлять під сумнів результат проведеного огляду та не свідчать про порушення процедури його проведення.
За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно дослідив усі обставини справи, правильно оцінив зібрані докази в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Сукупність досліджених доказів є належною, допустимою та достатньою для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю за доцільне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Францена Ю.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 04.06.2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 04.06.2026 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду       О.Є. Джерелейко