Окрема думка
суддів Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду 
Гудими Д. А., Крата В. І.

30 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 607/16519/21
провадження № 61-12537св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - судді Крата В. І., суддів Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., касаційну скаргу Фермерського господарства «Баворовського» задовольнив частково. Постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 липня 2024 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Баворовського» про припинення державної реєстрації речового права оренди скасував. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Баворовського» про припинення державної реєстрації речового права оренди змінив, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 липня 2024 року залишив без змін.

Колегія суддів вказала, що:
«суди встановили, що підписи від імені ОСОБА_1 у примірниках договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2018 року з кадастровим номером - 6125282300:01:001:0180 та акту приймання - передачі земельної ділянки від 20 березня 2018 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року, виконаного судовим експертом Тернопільського НДЕКЦ МВС України; […]
Доводи касаційної скарги про те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом необґрунтовані.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). 
Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (частини перша та друга статті 113 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частини перша та друга статті 367 ЦПК України).
У справі, що переглядається:
звертаючись з цим позовом ОСОБА_1 до позовної заяви долучила висновок експерта від 23 червня 2021 року, яким на замовлення позивача проведено почеркознавчу експертизу (т. 1 а. с. 11-16);
заперечуючи проти задоволення позову відповідач подав відзив на позов, в якому посилався на те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом (т. 1 а. с. 35-36); клопотання про проведення повторної експертизи відповідач не заявляв;
відзив на апеляційну скаргу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач не подавав;
за таких обставин апеляційний суд не допустив порушень норм процесуального права під час перегляду справи та ухвалення судового рішення».

Не можемо погодитися із цим висновком колегії суддів з таких мотивів.

Фактичні обставини

1.  ОСОБА_2 на підставі рішення Грабовецької сільради від 25 травня 1999 року № 36 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,90 га, для ведення сільського господарства, розташовану на території Грабовецької сільради.

1.1. 30 листопада 1998 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , після реєстрації якого ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

1.2. Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6125282300:01:001:0180, площею 1.8976 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

1.3. 01 квітня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено запис про реєстрацію іншого речового права № 36157552. Підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі, виданий 20 березня 2018 року, видавник: ФГ «Баворовського». Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Зміст, характеристика іншого речового права: строк дії до 20 березня 2028 року з правом пролонгації. Відомості про суб`єкта іншого речового права: Орендар: ФГ «Баворовського», код ЄДРПОУ: 25346403. Орендодавець: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Опис об`єкта іншого речового права: право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

1.4. Відповідно до наявного у матеріалах справи договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2018 року ОСОБА_1 (орендодавець) передала в оренду ФГ «Баворовського» (орендарю) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великогаївської сільської територіальної громади (с. Грабовець) Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125282300:01:001:0180, площею 1,9000 га. Строк дії договору встановлено до 20 березня 2028 року.

1.5. Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки від 20 березня 2018 року ОСОБА_1 передала, а ФГ «Баворовське» прийняло земельну ділянку, що відповідає таким ознакам: місцезнаходження земельної ділянки: Великогаївська сільська територіальна громада (с. Грабовець) Тернопільського району Тернопільської області; розмір земельної ділянки: 1,9000 га; кадастровий номер 6125282300:01:001:0180; цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний акт є невід`ємною частиною договору оренди землі.

1.6. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року, виконаного судовим експертом Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 18 червня 2021 року, який попереджувався про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, підписи від імені ОСОБА_1 у примірниках договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2018 року з кадастровим номером 6125282300:01:001:0180 та акта приймання-передачі земельної ділянки від 20 березня 2018 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

1.7.  ОСОБА_1 у 2018 році отримала дохід в розмірі 9 560 грн, у 2019 році - 9 560 грн, у 2020 році - 560 грн, а ФГ «Баворовського» з цих сум нарахувало та сплатило до бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 4 449,60 грн та військовий збір в розмірі 370,80 грн.

1.8. Відповідно до розписки від 11 листопада 2014 року, складеної позивачем ОСОБА_1 ,вона отримала 10 000 грн авансу за орендну плату за земельний пай включно до 2019 року, а також зобов`язалася не передавати нікому іншому в оренду свою земельну ділянку згідно з державним актом серії ІІ-ТР № 005383.

1.9. Відповідно до Додатку 4 ДФ до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2018-2020 роки, лише 13 березня 2024 року утримано та сплачено податок на доходи фізичних осіб в розмірі 4 449,60 грн та військовий збір в розмірі 370,80 грн за спірний період.

1.10. Відповідно до листа ДПС від 09 лютого 2024 року за № 2182/6/19-00-12-02-03, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2023 року жодних доходів не отримувала.

Право, яке підлягало застосуванню

2. Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

2.1. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац 1 частини другої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

2.2. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (абзац 1 частини першої статті 638 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

2.3. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).

2.4. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).

2.5. За змістом частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2.6. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

2.7. Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням (частина перша статті 107 ЦПК України). 

2.8. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (частина перша статті 110 ЦПК України).

2.9. Постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема, мотивувальної частини із зазначенням: мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (підпункт в пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України).

2.10. Касаційний суд зауважує, що законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується. При цьому не має значення, чи стосується такий довід (аргумент) судового рішення по суті, чи тільки процесуального питання (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року в справі № 501/1672/22 (провадження № 61-16084св23), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 441/1159/21 (провадження № 61-14938св23)).

2.11. Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 3 липня 2014 року).

Ключове питання

3. У справі, що переглядалася:
ключове питання, яке постало перед судом касаційної інстанції, - чи є допустимим доказом висновок експерта № СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року?
відповідно до висновку експерта №СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року, виконаного судовим експертом Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 18 червня 2021 року, підписи від імені ОСОБА_1 у примірниках договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2018 року з кадастровим номером 6125282300:01:001:0180 та акта приймання-передачі земельної ділянки від 20 березня 2018 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою;
висновок про те, що підпис в оспорюваному договорі оренди земельної ділянки від імені ОСОБА_1 виконаний не нею, а іншою особою, апеляційний суд зробив на підставі висновку експерта № СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року;
у відзиві на позов ФГ «Баворовського» акцентувало увагу на тому, що висновок експерта № СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року не є належним та допустимим доказом у справі №607/16519/21. Відповідач зазначав, що на почеркознавчу експертизу (або експертне дослідження) надаються оригінали документів, відповідно до пункту 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5. Для проведення почеркознавчої експертизи (або експертного дослідження) необхідно надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку і підпису певної особи від імені якої значиться підпис (та/або особи, яка виконала підпис від імені іншою особи). Вільних зразків почерку повинно бути не менше ніж на 15 аркушах, підписів - не менше 15, експериментальних зразків почерку - не менше ніж на 10-15 аркушах, експериментальних зразків підписів - не менше 5-8 аркушів. При вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному. Відповідно до загальних положень методики почеркознавчої експертизи, зразки мають бути такими, що їх можливо порівняти і зіставити з досліджуваними об`єктами: виконані тією самою мовою, з використанням того самого алфавіту, що й досліджуваний рукопис (текст, підпис). Крім того зразки мають відповідати досліджуваним документам: за часом виконання (при дослідженні рукописів з великим розривом у часі експерт повинен мати відомості про вік, освіту, спеціальність, писемну практику певної особи, перенесені нею захворювання); за цільовим призначенням і змістом (ці обставини часто визначають варіант почерку, то застосовується особою, яка пише); за способом виконання (незвичною до написання рукою, з наслідуванням друкованому шрифту). Якщо з певних причин виконати будь-які вимоги, що стосуються відбирання та надання зразків почерку й підписів, не було можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи. Враховуючи цю обставину, експерт прийматиме рішення щодо доцільності заявлення ним клопотання про надання додаткових зразків, коли наданого почеркового матеріалу недостатньо для формулювання висновку. Вільні зразки повинні бути ретельно перевірені відносної виконавця. Вони повинні бути викопані тією ж мовою, відноситися до того ж періоду часу чи з незначним розривом у часі, що і рукописи, які підлягають дослідженню, тобто бути максимально наближеним за часом виникнення до досліджуваного документу. Також бути однаковим за змістом та призначенням, бути викопаними у відповідному стані виконавця (до прикладу - в період хвороби), збігатися за матеріалами письма, способом та умовами виконання - однаковий пишучий прилад, папір, однаковим за темпом і типом письма. За часом написання зразки мають збігатись або допускається незначний розрив в часі. Стійкість почерку є відносною, і окремі ознаки почерку з часом змінюються, тому всі зразки, що надаються на дослідження мають бути ретельно підібрані. У іншому випадку зростає ймовірність помилки у дослідженні (т.1, а.с.35-37);
ФГ «Баворовського» звертало увагу на зразки підписів, що досліджувались експертом ОСОБА_5 , зокрема, на час складання цих документів, які надані на дослідження. Загальновідомо, що з плином часу і зміною віку людини почерк її змінюється. Предметом дослідження і порівняння були зразки підписів, зроблені ОСОБА_1 20 березня 2018 року. Проте, як порівняльний матеріал надано вільні зразки почерку та підписів ОСОБА_1 , виконані у: паспорті громадянина України НОМЕР_2 , виданому 13 січня 2000 року; примірнику заповіту ОСОБА_1 від 19 листопада 2009 року, складеному на користь ОСОБА_6 ; друкованій листівці із привітанням; довіреності від 17 вересня 2020 року; аркуші паперу із блокноту із записом рецепта. Із трьох зазначених документів із вказаними датами їхнього складання видно, що різниця у часі їхнього складання і підпису ОСОБА_1 проставленого 20 березня 2018 року складає відповідно 18 років і майже 9 років, і 2 роки та 6 місяців. Два інші зразки почерку у друкованій листівці із поздоровленням та у аркуші паперу із блокноту із записом рецепта не зазначено дати їх складання, та взагалі достеменно невідомо ким вони були написані. У висновку жодним чином не описано за яким принципом відбиралися зразки почерку ОСОБА_1 . Наведені аргументи засвідчують сумніви в достовірності висновку експерта №СЕ-19/120-21/6451-ПЧ від 23 червня 2021 року та його допустимості як доказу у справі №607/16519/21 (т. 1, а. с.35-37);
вказані аргументи містилися також і в касаційній скарзі ФГ «Баворовського»;
за умови, що висновок експерта є ключовим при вирішення заявлених позовних вимог, очевидно, що аргументи в касаційній скарзі відповідача про його недопустимість цього висновку як доказу є важливими і доречними;
як і будь-якому іншому доказу, суд має надати оцінку висновку експерта на предмет його належності, допустимості, достовірності, а також достатності доказів у їх сукупності;
очевидно, що для доведення недопустимості висновку експерта не потрібно призначати повторну експертизу, а достатньо перевірити, чи було порушено порядок одержання відповідного доказу (зокрема порядок призначення та проведення експертизи включно зі збиранням зразків підписів/почерку);
відповідь на питання про те, чи були надані належні зразки підписів для їх порівняння із досліджуваним підписом, є важливою, і від неї залежало те, чи існує суб`єктивне цивільне право в позивачки, яке підлягає захисту.

3.1. У зв`язку із наведеним касаційну скаргу слід було задовольнити частково: оскаржену постанову апеляційного суду в частині скасування рішення реєстратораскасувати та направити справу у зазначеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Крат

Суддя Д. А. Гудима