Справа № 560/5051/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

16 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Красилівської міської ради, в якому просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Красилівської міської ради щодо не належного розгляду та не прийняття рішення на пленарному засіданні сесії Красилівської міської ради по заяві-клопотання від 08.03.2026 року.
- зобов`язати Красилівську міську раду повторно розглянути заяву-клопотання від 08.03.2026 року та прийняти рішення з дотриманням ч. 3 ст. 148-1 ЗКУ та у відповідності до вимоги, а саме - прийняти рішення, яким повідомити орендаря земельних ділянок водного фонду за кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 - площею 1,3808 га, та 6822789100:01:007:0005 - прощею 1,4325 га., ОСОБА_1 , про перехід права власності від держави на земельні ділянки водного фонду за кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 - площею 1,3808 га, та 6822789100:01:007:0005 - прощею 1,4325 га., до територіальної громади в особі Красилівської міської ради та опублікувати інформацію про перехід права власності в друкованих медіа місцевої сфери у відповідності до ч. 3 ст. 148-1 ЗКУ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Красилівська міська рада протиправно не розглянула належним чином його заяву-клопотання від 08.03.2026 та не прийняла за результатами її розгляду відповідного рішення на пленарному засіданні сесії. Позивач вважає, що відповідач як новий власник спірних земельних ділянок водного фонду після переходу права власності від держави до територіальної громади був зобов`язаний відповідно до частини третьої статті 148-1 Земельного кодексу України повідомити орендаря земельних ділянок про такий перехід права власності та опублікувати відповідну інформацію в друкованих медіа місцевої сфери, однак цього не зробив, у зв`язку з чим просить визнати таку бездіяльність протиправною та зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву і прийняти відповідне рішення.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що заява-клопотання позивача від 08.03.2026 була розглянута у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк, а листом від 20.03.2026 № ВихД-323 надано мотивовану та вичерпну відповідь. Відповідач вказує, що стаття 148-1 Земельного кодексу України не передбачає обов`язку приймати рішення сесії ради щодо повідомлення землекористувача про перехід права власності, тому таке питання правомірно вирішено шляхом надання листа-відповіді. Крім того, позивач не є орендарем спірних земельних ділянок, оскільки його право оренди щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 та 6822789100:01:007:0005 припинено 08.05.2024, тоді як станом на дату звернення ними користується інша особа. 
У відповіді на відзив позивач зазначає, що доводи відповідача не спростовують позовних вимог та не стосуються предмета спору, оскільки Красилівська міська рада безпідставно посилається на стан правовідносин у 2026 році, тоді як спір стосується виконання обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, у 2021 році, коли позивач був орендарем спірних земельних ділянок. Позивач наголошує, що після набуття міською радою права власності на земельні ділянки вона була зобов`язана протягом одного місяця повідомити орендаря про перехід права власності та опублікувати відповідну інформацію, однак цього не зробила. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
Красилівська міська рада 23 червня 2021 року набула право власності на земельні ділянки к.н. 6822789100:01:007:0004 та к.н. 6822789100:01:007:0005, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 37845335, інше речове право – право оренди земельної ділянки к.н. 6822789100:01:007:0004, орендар – ОСОБА_1 , припинено 08.05.2024. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 378465009, інше речове право – право оренди земельної ділянки к.н. 6822789100:01:007:0005, орендар – ОСОБА_1 , припинено 08.05.2024.
Станом на 19 березня 2026 року вказані земельні ділянки перебувають в користуванні фізичної особи ОСОБА_2 , на підставі договорів оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 24 жовтня 2024 року.
Позивач 08.03.2026 звернувся до Красилівської міської ради із заявою-клопотанням, в якому просив прийняти рішення, яким повідомити орендаря земельних ділянок водного фонду за кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 - площею 1,3808 га, та 6822789100:01:007:0005 - прощею 1,4325 га., ОСОБА_1 , про перехід права власності від держави на земельні ділянки водного фонду за кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 - площею 1,3808 га, та 6822789100:01:007:0005 - прощею 1,4325 га., до територіальної громади в особі Красилівської міської ради та опублікувати інформацію про перехід права власності в друкованих медіа місцевої сфери у відповідності до ч. З ст. 148-1 ЗКУ.
У відповідь Красилівська міська рада листом від 20.03.2026 повідомила, що стаття 148-1 Земельного кодексу України покладає на нового власника земельної ділянки обов`язок повідомити землекористувача про перехід права власності та опублікувати відповідну інформацію у друкованих медіа, однак не вимагає оформлення таких дій рішенням сесії ради, тому відповідь на звернення надано у формі листа відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Також міська рада зазначила, що право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 та 6822789100:01:007:0005 набуте 23.06.2021, а станом на березень 2026 року їх користувачем є інша особа – ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що з моменту набуття права власності минуло більше одного місяця та позивач не є орендарем зазначених земельних ділянок, відповідач дійшов висновку про відсутність правових підстав для повідомлення ОСОБА_1 про зміну власника земельних ділянок у порядку, передбаченому статтею 148-1 Земельного кодексу України.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Красилівської міської ради щодо неналежного розгляду його заяви-клопотання від 08.03.2026 та неприйняття за результатами її розгляду відповідного рішення на пленарному засіданні сесії ради, а також вважаючи, що відповідач не виконав обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, щодо повідомлення орендаря про перехід права власності на земельні ділянки водного фонду та опублікування відповідної інформації у друкованих медіа, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Зокрема, Закон № 393/96-ВР визначає порядок розгляду заяв (клопотань) громадян.
Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
З аналізу положень Закону № 393/96-ВР Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі № 280/4698/19 дійшов висновку, що у разі надходження до органу звернення такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені обставини, за результатами перевірки прийняти рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення.
В іншій постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16 зазначено, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням обов`язку суб`єктом владних повноважень; істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування та вирішення поставлених у зверненні питань з урахуванням суті звернення і на підставі його всебічного вивчення.
Аналогічна правова позиція неодноразово відтворювалася у постановах Верховного Суду, зокрема від 15.08.2019 у справі № 823/782/16, від 19.11.2019 у справі № 813/1761/16, від 31.07.2020 у справі № 826/3849/16 та від 17.09.2020 у справі № 802/2001/16-а.
Отже, суд виходить з того, що належне виконання обов`язку щодо розгляду звернення громадянина включає: розгляд звернення тим органом, якому воно адресовано і до компетенції якого належить порушене питання; об`єктивне, всебічне й повне дослідження викладених у зверненні обставин; прийняття рішення, спрямованого на усунення порушення прав заявника (за можливості); надання письмової відповіді, в якій викладено мотиви прийнятого рішення з посиланням на норми права.
Водночас, статтею 148-1 Земельного кодексу України (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.
Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).
Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих медіа місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки.
Внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.
Вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.
Суд підкреслює, що стаття 148-1 Земельного кодексу України не містить вимоги про те, що повідомлення користувача та оприлюднення інформації обов`язково мають здійснюватися у формі рішення сесії ради. 
Вказана норма визначає зміст обов`язкових дій, але не встановлює конкретної процесуальної форми (рішення ради, рішення виконавчого комітету, розпорядження міського голови, лист-повідомлення тощо). 
Вибір такої форми належить до дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування, за умови, що обраний спосіб забезпечує досягнення мети норми – належне інформування 
Також, згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення, зокрема, питань регулювання земельних відносин, і ці питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях ради.
Разом з тим, Закон № 280/97-ВР та Закон № 393/96-ВР не вимагають, щоб кожне індивідуальне звернення громадянина обов`язково розглядалося на пленарному засіданні та оформлювалось рішенням ради. 
Судом встановлено, що 08.03.2026 позивач звернувся до Красилівської міської ради із заявою-клопотанням, в якому просив прийняти рішення про повідомлення його як орендаря земельних ділянок водного фонду про перехід права власності на такі земельні ділянки від держави до територіальної громади та опублікування відповідної інформації у друкованих медіа місцевої сфери розповсюдження відповідно до ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України. 
У відповідь листом від 20.03.2026 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його звернення, зазначивши, що стаття 148-1 Земельного кодексу України не передбачає обов`язку прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні сесії ради, а також вказав на відсутність правових підстав для повідомлення позивача про зміну власника земельних ділянок, оскільки на момент розгляду звернення він не був їх орендарем. 
Отже, спір у даній справі виник у зв`язку з незгодою позивача зі змістом та результатами розгляду його заяви-клопотання від 08.03.2026, а також з доводами про неналежний розгляд такого звернення. 
Суд відхиляє доводи позивача про те, що предметом спору у цій справі є невиконання Красилівською міською радою обов`язку щодо повідомлення його як орендаря земельних ділянок про перехід права власності на них у 2021 році. Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяви-клопотання від 08.03.2026 та неприйняття за результатами її розгляду відповідного рішення, тобто предметом судового розгляду є правомірність дій відповідача під час розгляду зазначеного звернення, а не питання виконання чи невиконання вимог частини третьої статті 148-1 Земельного кодексу України у 2021 році. 
При цьому будь-яких самостійних позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Красилівської міської ради щодо неповідомлення позивача про перехід права власності на земельні ділянки у 2021 році або щодо неопублікування відповідної інформації у встановлений законом строк позивачем не заявлено.
Суд враховує, що на момент звернення позивача із заявою-клопотанням від 08.03.2026 його право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 та 6822789100:01:007:0005 було припинене 08.05.2024, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто станом на дату розгляду звернення зазначені земельні ділянки перебували в користуванні іншої особи на підставі чинних договорів оренди.
За таких обставин суд дійшов висновку, що станом на дату подання звернення позивач не мав статусу користувача (орендаря) спірних земельних ділянок, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для вчинення щодо нього дій, передбачених частиною третьою статті 148-1 Земельного кодексу України, як щодо чинного землекористувача. 
Відтак суд приходить до висновку, що Красилівська міська рада виконала покладений на неї Законом України «Про звернення громадян» обов`язок щодо розгляду заяви-клопотання позивача від 08.03.2026 та надала відповідь по суті порушених питань, у зв`язку з чим підстави для визнання протиправною бездіяльність Красилівської міської ради щодо не належного розгляду та не прийняття рішення на пленарному засіданні сесії Красилівської міської ради по заяві-клопотання від 08.03.2026 року та зобов`язання Красилівську міську раду повторно розглянути заяву-клопотання від 08.03.2026 року та прийняти рішення з дотриманням ч. 3 ст. 148-1 ЗКУ та у відповідності до вимоги, а саме - прийняти рішення, яким повідомити орендаря земельних ділянок водного фонду за кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 - площею 1,3808 га, та 6822789100:01:007:0005 - прощею 1,4325 га., ОСОБА_1 , про перехід права власності від держави на земельні ділянки водного фонду за кадастровими номерами 6822789100:01:007:0004 - площею 1,3808 га, та 6822789100:01:007:0005 - прощею 1,4325 га., до територіальної громади в особі Красилівської міської ради та опублікувати інформацію про перехід права власності в друкованих медіа місцевої сфери у відповідності до ч. 3 ст. 148-1 ЗКУ відсутні.
У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Красилівської міської ради про визання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Красилівська міська рада (пл. Незалежності, 2,м. Красилів,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,31000 , код ЄДРПОУ - 04060737) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк