Провадження №	2/447/1530/26 	
Справа №	456/2387/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

25.06.2026 Миколаївський районний суд Львівської області 
в складі: головуючий суддя Бачун О.І.
секретар судового засідання Данилів О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
у с т а н о в и в:
28.04.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором №765884619 в розмірі 25080,95 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що що14.04.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " та Відповідачем укладено кредитний договір №765884619 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
28.11.2018 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. Вподальшому до вказаного Договору факторингу укладалися Додаткові угоди щодо продовження терміну дії Договору факторингу. 
05.08.2020 між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 05\0820-01, відповідно до умов якого до ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №765884619 від 14.04.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023.
11.07.2025 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОнлайнФінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е.
Відповідно до Реєстру боржників від 14.07.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 25080,95 грн.
Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС".
Відповідачем ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.04.2026 справу направлено за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.
Ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04.06.2026 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. А також від нкї не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.04.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №765884619 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до паспорту кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №№765884619 від 14.04.2021 тип кредиту: фінансовий кредит; сума/ліміт кредиту 1000грн.; строк кредитування 27 днів з можливістю продовження строку. Процентна ставка 620,50% річних. 
14.04.2021року між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
17.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 300грн.
17.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 17.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
17.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 400грн.
17.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 17.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
17.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 400грн.
17.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 17.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
19.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 350грн.
19.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 19.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
19.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 400грн.
19.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 19.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
19.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 400грн.
19.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 19.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
19.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 500грн.
19.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 19.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
19.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаткову угоду до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили збільшити суму Кредиту на 500грн.
19.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 19.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків».
19.04.2021року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано декілька Додаткових угод до Договору №765884619 відповідно до якої сторони погодили щоразу збільшити суму Кредиту на 500грн.
19.04.2021 між ОСОБА_1 , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано Додаток №1 до Додаткової угоди від 19.04.2021 до Договору №765884619 « Графік розрахунків». Відповідно до останнього Графіку, загальна суму кредиту 7550грн., нараховані проценти 2946,10грн., до сплати 10496,10грн. Термін платежу 11.05.2021року.

Відповідно до платіжних доручень від 17.04.2021 та 19.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 , картка № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7550грн
28.11.2018 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. Крім цього, між сторонами укладено ряд Додаткових угод, зокрема №19 від 28.11.2019року, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 відповідно до яких продовжено строк дії договору Факторингу до 31.12.2024року.
Відповідно до реєстру прав вимоги №138 від 15.06.2021року до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право вимоги ОСОБА_1 за кредитним договором №765884619 від 14.04.2021 на суму 15703,85грн.

05.08.2020 між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "ОнлайнФінанс" було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Крім цього, між сторонами укладено ряд Додаткових угод, зокрема №3 від 30.12.2022року, відповідно до якої продовжено строк дії договору Факторингу до 30.12.2024року. Таким чином, до ТзОВ "Фінансова компанія "ОнлайнФінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №765884619 від 14.04.2021 на суму 25080,95грн., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023.
На підтвердження оплати за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимог №11 від 31.08.2023року до Договору факторингу №05/0820-01 ТОВ « ФК «ОнлайнФінанс» представило платіжну інструкцію від 31.08.2023року №4586 на суму 2470667,26грн.
11.07.2025 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е.
Відповідно до Реєстру боржників від 14.07.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 25080,95 грн. Між сторонами 14.07.2025року підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу №11/07/25-Е. На підтвердження оплати за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимог до Договору факторингу №11/07\25-Е ТОВ « ФК «ЕЙС» представило платіжну інструкцію від №360 від 24.09.2025, №357 від 19.09.2025, №358 від 19.09.2025, №355 від 18.09.2025року, №356 від 19.09.2025року, №317 від 12.08.2025року, №344 від 04.09.2025.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 1078 ЦК України встановлює, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Одночасно, за змістом п. 5ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 та ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою, а саме операціями з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
При цьому, реалізуючи свої повноваження у сфері формування висновків щодо застосування вказаних вище норм матеріального права, в постановах від 08.08.2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21) та від 08.11.2023 року у справі № 206/4841/20 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що «договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги».
Згідно з положеннями ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Тобто, договір факторингу, як правочин на підставі якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні, є змішаним договором, до відповідних частин якого підлягають застосуванню положення цивільного законодавства про кредит (позику) та купівлю-продаж (або заставу).
В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі- продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.
Тобто, з огляду на необхідність застосування до договору факторингу в тому числі положень ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору факторингу можуть бути в тому числі права вимоги, які не існують на момент укладення самого договору, але які виникнуть або будуть набуті клієнтом у майбутньому.
Більше того, в постановах від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 та від 16.03.2021 року у справі № 906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи положення ст. 1078 ЦК України, фактично визначила, що однією з ознак договору факторингу є його предмет, яким може бути лише право грошової вимоги - такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги.
Тобто, як положення національного законодавства України, так і висновки Великої Палати Верховного Суду, а також Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, чітко підтверджують той факт, що за договорами факторингу до позивача могли перейти права вимоги за Кредитним договором - грошові права вимоги до позивача, які виникли після укладення договорів факторингу.

Укладання договорів факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за такими договорами новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору (14.04.2021) договори факторингу були чинними, передача права вимоги здійснювалася на підставі реєстрів прав вимоги, а саме, реєстру прав вимоги Право вимоги до відповідача в подальшому перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «ОнлайнФінанс» до позивача ТОВ « ФК «ЕЙС» відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 11/07/25-Е .
Надані копії договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 за укладеним між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитним договором №765884619 .
В договорах факторингу зазначено, що момент набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Реєстру боржників та Акту прийому-передачі реєстру, тому позивачем доведено факт переходу права вимоги. 
Копії договір факторингу та реєстру прав вимоги є належними ,допустимим та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, а тому ТОВ ФК «ЕЙС» є належним позивачем до якого перейшло право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. 
За висновками Верховного сулу України у постанові 6-979цс15, боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитор і таке виконання є належним.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за нього утворилась заборгованість за кредитним договором №765884619 від 14.04.2021 станом на 26.12.2025 у сумі 25080,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 7550,00грн. та заборгованості по несплачених відсотках 17530,95грн. 
Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в строк, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Виходячи з викладеного, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТзОВ "ФК "ЕЙС" не повернуті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "ФК "ЕЙС" ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат:
Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2662,40 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ "ФК "ЕЙС" 20.08.2025 укладено договір про надання правової допомоги №20/08/25-01.
На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім договору про надання професійної правничої допомоги від 20.08.2025 року, додано копію акту прийому-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги на суму 7000грн. та додаткову угоду №25770908901 від 01.09.2025
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 3500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956 заборгованість за кредитним договором №765884619 від 14.04.2021 у розмірі 25080,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 7550,00грн. та заборгованості по несплачених відсотках 17530,95грн. 

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», Код ЄДРПОУ: 42986956 судовий збір у розмірі 2662, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки,6, кабінет 13, код ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2026
Суддя Бачун О. І.