Справа № 686/34343/25
Провадження № 2/686/3053/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2026 року 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі: головуючої – судді Порозової І.Ю.,
за участю секретаря – Гуменного В.В.,
представника позивача адвоката Вітюка В.Ж.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, приватного нотаріуса Грици Лілії Миколаївни про визнання незаконним та скасування рішення про надання у власність земельної ділянки та державної реєстрації права власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Розсошанської сільської ради, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, приватного нотаріуса Грици Лілії Миколаївни про визнання незаконним та скасування рішення про надання у власність земельної ділянки та державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько - ОСОБА_2 , в порядку спадкування, став власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , іншу частину — 1/3 вказаного домоволодіння успадкував рідний брат ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .
Рішенням Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №6 від 20 вересня 2013 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
18.10.2018р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було укладено договір про визначення часток у праві власності на належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку, відповідно до якого ОСОБА_2 належало 2/3 частини вказаної земельної ділянки, а ОСОБА_3 відповідно 1/3 частин, право власності на які було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Балац Т.П., на підставі звернення ОСОБА_4 було заведено спадкову справу та 03.05.2023р. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки права власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 . Однак, в подальшому нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку із кадастровим номером 6825087200:02:001:0191, з підстав порушення норм ст. 81 Земельного кодексу України, оскільки у приватизації земельної ділянки брав участь громадянин російської федерації ОСОБА_3 , який мав би здійснити її викуп.
ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_3 влітку 2019 року помер та після нього 1/3 домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не успадкував.
В зв`язку із вищевикладеним позивач просить його позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2025р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, свої інтереси довірив представляти адвокату Вітюку В.Ж.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Таку позицію аргументував тим, що в зв`язку із прийняттям Розсошанською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області рішення з порушенням норм Земельного кодексу України, ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті батька.
Представник відповідача - Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. На адресу суду 04.12.2025р. надійшла заява заступника начальника вказаного управління ОСОБА_5 , у якій вона вказала, що заперечує проти позову, оскільки вважає, що Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради є неналежним відповідачем по справі. Крім того, зазначила, що державними реєстраторами управління не було проведено жодної реєстраційної дії щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6825087200:02:001:0191. У вказаній заяві також міститься прохання про проведення розгляду справи за відсутності представника управління.
Відповідач – приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Л. Грица, в судове засідання не з`явилася, у заяві від 29.12.2025р. просила проводити розгляд справи за її відсутності.
Представник Розсошанської сільської ради, в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про неможливість явки до суду та клопотань про відкладення судового розгляду, на адресу суду не надходило.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_3 успадкували домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_6 – АДРЕСА_2 частини зазначеного домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.11.1990, посвідченого державним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Терлич О.Л., зареєстрованому в реєстрі за номером 1499 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31.07.1990р., посвідченого державним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Терлич О.Л., зареєстрованому в реєстрі за номером 1133.
Рішенням Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 6 від 20 вересня 2013 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .
23.12.2013р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право власності (право спільної сумісної власності) на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6825087200:02:001:0191.
18.10.2018р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір про визначення часток у праві власності на земельну ділянку.
Як вбачається із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 141794266 та №1417936953 від 18.10.2018р., на підставі вищезазначеного договору у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникло право спільної часткової власності, а саме власником 2/3 частки став ОСОБА_2 , а власником 1/3 частки земельної ділянки став ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.11.2019р. Зідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 72341699 від 03.05.2023р. після смерті ОСОБА_2 11.11.2019р. заведено спадкову справу № 65032261, спадкоємцем визначено ОСОБА_4 , якому 03.05.2023р. видано свідоцтво про право на спадщину № 70601813, спадковим майном є: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Право власності на вищевказаний будинок ОСОБА_4 , в частці 2/3, зареєстровано 03.05.2023р., про що свідчить витяг з Державного реєстру № 331086446 від 03.05.2023р.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2026р., Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, на адресу суду 19.03.2026р. надіслано лист у якому зазначено, що спадкова справа до майна померлого ймовірно у 2019 році ОСОБА_3 не заводилась. Також Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління міністерства юстиції України, 19.03.2025р. надано відповідь про те, що документів про державну реєстрацію народження, шлюбу, смерті, а також народження дітей, батьком яких є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.
Про належність ОСОБА_3 до громадянства іншої держави, а саме російської федерації свідчать відомості встановлені державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області під час державної реєстрації права власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 від 23.12.2013р., а також вказані відомості були встановлені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицою Л.М., під час посвідчення договору про визначення часток у праві власності на земельну ділянку.
За змістом положення ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Згідно із ч.1 ст.39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Таким чином, оскільки земельна ділянка із кадастровим номером 6825087200:02:001:0191 належать до нерухомого майна, в силу ч.1 ст.181 ЦК України, знаходяться на території України, то на спірні правовідносини поширюється дія права України.
Приписами ст.378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст.373, 374 ЦК України, ст.80 ЗК України (в редакції чинній на момент винесення Розсошанською сільською радою рішення № 6), право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч.2 ст.81 ЗК України (в редакції на момент прийняття рішення Розсошанською СР 20.09.2013р.) можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві, приватної власності.
Ч.3 ст.81 ЗК України вказує, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до ч.2 цієї статті у разі:
а) купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;
б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; 
в) прийняття спадщини.
ОСОБА_3 у порушення вимог ч.3 ст.81 ЗК України, будучи громадянином рф, отримав у власність земельну ділянку шляхом безоплатної приватизації.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що Розсошанська сільська рада ухвалюючи 20.09.2013 рішення № 6 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність, вимог законодавства України, не дотрималася, та за наслідками такого рішення право власності на частку земельної ділянки було зареєстровано у Державному реєстрі за громадянином рф- безоплатно.
Частинами першою, другою статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).
Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону № 280/97-ВР).
Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (частина перша статті 125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Частиною першою статті 126 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню в частині вимог до Розсошанської сільської ради. В решті, державна реєстрація права власності на земельну ділянку та реєстрації часток земельної ділянки внаслідок її поділу є похідними, тому також підлягають скасуванню, однак порушень з боку реєстраторів судом не встановлено, тому в частині вимог до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради та приватного нотаріуса Грици Лілії Миколаївни слід відмовити.
На розподілі судових витрат позивач не наполягає.
Керуючись ст.ст.19, 293, 313, 314 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати рішення Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №6 від 20 вересня 2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання у спільну сумісну власність ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ».
Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6828087200:02:001:0191, власники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вчинену державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дубас Оленою Олександрівною, 23.12.2013 року, індексних номер 15187442.
Скасувати державну реєстрацію часток у праві власності на земельну ділянку що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6828087200:02:001:0191 за ОСОБА_3 розмір частки 1/3, за ОСОБА_2 розмір частки 2/3, вчинену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицою Л.М. 18 жовтня 2018 року.
У позові до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради та приватного нотаріуса Грици Лілії Миколаївни відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду виготовлено 14.05.2026.

Суддя Хмельницького 
міськрайонного суду І.Ю.Порозова