КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №554/15513/25
Провадження № 2/552/1040/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2026   Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Гасанової Т.С.
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Кошельок» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначав, що 12.01.2022 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір № 3553107091-580538 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до договору відповідачу надано кредит у розмірі 6 150,00 грн. строком на 12 днів з дати його надання. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, кошти позивачу не повернув. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 18 334,38 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 334,38 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави.
17.12.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кузіну Ж. В.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.12.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано докази.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Кошельок» не з`явився, в тексті позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.01.2022 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір № 3553107091-580538 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Кредитний договір разом із правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений.
Згідно п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6150,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 2.1. Кредит надається строком на 12 днів («лояльний період»).
Згідно п. 1.3.2. Проценти за користування кредитом 13 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивач набув право грошової вимоги до відповідача за цим договором.
Таким чином, ТОВ «Кошельок» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 3553107091-580538 від 12.01.2022 року позивач обраховує заборгованість відповідача на загальну суму 18334,38 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 6150,00 грн., за відсотками – 12184,38 грн.
Але вказані розрахунки не в повній мірі відповідають умовам кредитного договору № 3553107091-580538 від 12.01.2022 року.
Згідно графіку розрахунків, що приведений у вказаному кредитному договорі, а також розділу 4 паспорта споживчого кредиту до договору № 3553107091-580538 від 12.01.2022 року передбачено, що відповідач мав сплатити за договором кошти в розмірі 6158,00 грн, до якого включено як заборгованість по тілу кредиту в сумі 6150,00 грн, проценти у розмірі 8,00 грн.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути суму кредиту і проценти в загальному розмірі 6158,00 грн.
У постанові об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного Суду від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Нарахування відсотків поза строком позики договором не передбачено.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс/18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір заборгованості відповідача за позикою становить 6150,00 грн, заборгованість за відсотками – 8,00 грн, а всього 6158,00грн.
На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме 33,6 % від розміру заявлених .
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, розмір задоволених позовних вимог та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 3 360 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 813 грн. 92 коп. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263- 265,268, 280-282 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за кредитним договором №3553107091-580538 від 12.01.2022 року у розмірі 5 158,00 грн., судові витрати у розмірі 4 173,92 грн., а всього 9 331 грн 92 коп (дев`ять тисяч триста тридцять одна гривня дев`яносто дві копійки).
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 8А, код ЄДРПОУ 40842831,
відповідач – ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий Ж. В. Кузіна