ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
РІШЕННЯ
24 червня 2026 року	Справа № 322/1932/25	

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Губанова Р.О., 
секретарка судового засідання Владиченко І.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за договором.

Короткий зміст заяв по суті, рух справи.
12 грудня 2025 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов.
Того ж дня ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області роз`єднані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами; виділено в самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за укладеним нею з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» Кредитного договору № 29879-04/2023, укладеним 18.04.2023, в сумі 21450,00 грн; передано роз`єднані (виділені в самостійне провадження) матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором до канцелярії Новомиколаївського районного суду Запорізької області, - для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, відповідно до пункту 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, та подальшої передачі судді; прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики № 78658277, укладеним нею 29.04.2023 з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство з повернення боргів», в сумі 40400,00 грн, та відкрито провадження у цивільній справі у наведеній частині.
18.12.2025 роз`єднані (виділені в самостійне провадження) матеріали передані судді, і ухвалою від 19.12.2025 у відкрито провадження у справі про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 29879-04/2023, укладеним 18.04.2023, в сумі 21450,00 грн; встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив і заперечень та вирішено провести розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.
Узагальненими доводами позовної заяви є те, що 18.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі первісний кредитор або ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 (далі Відповідачка або Позичальниця) укладено Кредитного договору № 29879-04/2023 (далі Договір або Кредитний договір). Договором передбачено всі його істотні умови.
03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі фактор або ТОВ «Стар Файненс Груп») укладено Договір факторингу № 3072023, у відповідності до умов якого Фактор набув право вимоги за основними договорами (згідно з додатком).
27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач або ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 21450,00 грн, з яких: 5500,00 грн - сума заборгованості за основою сумою боргу; 15950,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 509, 512 – 514, 516, 525, 526, 527, 530, 549, 610 – 612, 625, 626, 628, 639, 641, 644, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, представниця позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 29879-04/2023 в сумі 21450,00 грн, а також понесені судові витрати.
Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя «Про зміну територіальної підсудності судових справ Новомиколаївського районного суду Запорізької області» від 30.12.2025 № 2814/0/15-25 змінена територіальна підсудність судових справ Новомиколаївського районного суду Запорізької області до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.
21 січня 2026 року відповідачкою подано відзив, у якому остання просила у задоволенні позовних вимог позивача до неї відмовити у повному обсязі.
Зі змісту відзиву випливає, що відповідачка ставить під сумнів факт підписання нею того кредитного договору, копія якого долучена позивачем до позовної заяви, як і факту отримання нею кредитних коштів від первісного кредитора на виконання умов цього договору.
16.03.2026 судом постановлена ухвала про зобов`язання позивача надати докази. Вказана ухвала позивачем не виконана з об`єктивних причин.
20.03.2026 судом постановлена ухвала про витребування доказів.
На виконання даної ухвали надана інформація банківською установою.
Ухвала суду про витребування доказів у первісного кредитора не була вручена адресату за позначкою за закінченням терміну зберігання. 
Інших заяв по суті, а також клопотань від сторін не надходило. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини встановлені судом,
мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права.
18.04.2023 укладено кредитний договір № 29879-04/2023. Сторонами вказаного договору є ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 (позичальник). Договір підписаний одноразовими електронними підписами.
Умовами договору визначені сума позики, строк позики (строк договору), дата надання і дата повернення позики, процентна ставка за різними умовами (знижена, базова, за понадстрокове користування), пеня, орієнтовна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість позики (а.с. 14 – 17).
До договору також додано паспорт споживчого кредиту якій містить інформацію аналогічну за змістом з інформацію що міститься в договорі (а.с. 13, 14) і додаток до договору у виді графіку платежів (а.с. 17, 18). 
Відповідачка надала первісному позивачу фото із власним зображенням та паспортом громадянина України на її ім`я (19, 20). 
На платіжну картку яка емітована на ім`я ОСОБА_1 зараховано платіж в сумі 5500,00 грн ( а.с. 85).
03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі ТОВ «Стар Файненс Груп») укладено Договір факторингу № 3072023, за яким ТОВ ««ФК «Інвеструм» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Стар Файненс Груп» (а.с. 24 - 26).
В подальшому ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27122023-2, за яким ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило право вимоги до боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 24 - 26).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.07.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21450,00 грн (а.с. 33).
Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 станом на 27.12.2023 становила 21450,00 грн (а.с. 21, 22).
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Водночас достатніх доказів того, що первісний кредитор і відповідачка уклали кредитний договір № 29879-04/2023 саме в такій редакції договору, копія якого долучена до позовної заяви не надано. 
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд витребовував у первісного кредитора докази про надання фінансового кредиту № 29879-04/2023 від 18.04.2023, які можуть бути перевірені судом в контексті цілісності і незмінюваності документа, втім ухвала суду викоанан не була. У відкритих джерелах наявна інформація про анулювання у ТОВ «ФК «Інвеструм» (ЄДРПОУ 42201361) ліцензіїна провадження діяльності з надання фінансових послуг (https://bank.gov.ua/ua/news/all/finansoviy-kompaniyi-anulovano-litsenziyu-16588). В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про вказане ТОВ. За реквізитами пошуку по ЄДРПОУ 42201361 значиться ТОВ «Левенс Комп».
Оскільки позивачем не доведено належними та достатніми доказами, факт укладання кредитного договору № 29879-04/2023 саме в такій редакції договору, копія якого долучена до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 5500,00 грн (тіло кредиту), тоді як підстави для стягнення нарахованих відсотків відсутні. 

Розподіл судових витрат.
За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1), інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2).
До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 31.10.2025 № 143660, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в сумі 3028,00 грн.
Суд задовольнив позовні вимоги частково, на суму 5500,00 грн, що дорівнює 25,64%. Отже сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 3028,00 *50,00% = 776,38 грн. 
Інші документально підтверджені судові витрати в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 29879-04/2023 від 18.04.2023 в сумі 5500,00 грн (п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).
В задоволенні решти позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на сплату судового збору в сумі 776,38 грн (сімсот сімдесят шість гривень 38 копійок). 
Реквізити учасників справи:
- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ідентифікаційний код: 35625014;
- відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду. 

Суддя	О.О. Губанов