Справа № 758/19651/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2026 року   м. Погребище 

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого – судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

встановив: 

короткий зміст позовних вимог.

04.03.2026 до Погребищенського районного суду Вінницької області за підсудністю з Вінницького районного суду Вінницької області надійшов позов ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором №3119569 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022у розмірі 98 281,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 15 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 83 281,50 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 24.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3119569, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15 000 грн і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 98 281,50 грн, з яких: 15 000 грн - тіло кредиту, 83 281,50 грн - проценти. 
28.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 28/06/23, згідно з яким право вимоги за договором №3119569 перейшло до позивача.
Відтак представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 98 281,50 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Аргументи учасників справи та позиція суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 20.04.2026 через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі (а.с. 102).
Відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 99-101, 109-110).Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не надіслав. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 83).
Ухвалою суду від 06.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження (а.с. 84-85). Окрім цього, витребувано з АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" інформацію:
-чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну карту № НОМЕР_2 ;
-надати виписку з карткового рахунку про рух коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 24.08.2022 по 29.08.2022 з відображенням часу зарахування коштів;
-надати інформацію чи було зарахування 15 000 грн 24.08.2022 на платіжну картку № НОМЕР_2 ;
-надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 в період з 24.08.2022 по 29.08.2022.27.01.2026 в порядку витребування доказів до суду надійшла інформація з АТ "ПРИВАТ БАНК" про те, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 та повідомлено, що по вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 3 200 грн від 19.04.2023.
31.03.2026 на виконання ухвали суду про витребування доказів з АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надійшла витребувана інформація (а.с. 91-93).
01.04.2026 справу відкладено через неявку сторін.
Ухвалою суду від 28.04.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 21.05.2026 (а.с. 104).
21.05.2026 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24.08.2022 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 (підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А637) уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3119569 (далі Договір), за умовами якого товариство зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в розмірі 15 000 грн (п. 1.2 Договору) у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу ( № НОМЕР_2 ) (п. 2.1 Договору), на строк 360 днів, з періодичністю зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 Договору), зі сплатою процентів 1,99% в день за стандартною процентною ставкою (п. 1.4.1 Договору) та 1,49% - за зниженою (п. 1.4.2 Договору), а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 13-21).
Приписами п. 3.1 Договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту.
Перед укладенням договору ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив ознайомлення з інформацією про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту, а також про наслідки в разі невиконання зобов`язань за договором (а.с. 23-24).
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома ОСОБА_1 інформацію загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, проценти за користування кредитом та дати платежів (а.с. 22).
Листом АТ «Універсал Банк» від 31.03.2026 № БТ/Е-10999 підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_4 , на яку 24.08.2022 зараховано кошти у сумі 15 000 грн. (а.с. 91-92).
Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_4 у листі АТ «Універсал Банк» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними ОСОБА_1 у п. 2.1 Договору від 24.08.2022 №3119569.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022 №3119569, станом на 28.06.2023 заборгованість ОСОБА_1 становила 98 281,50 грн, з яких: 15 000 грн- тіло кредиту, 83 281,50 грн - проценти (а.с. 26-31).
Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення (п. 5.1.3 Договору).
28.06.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» уклали договір відступлення прав вимоги №28/06/23, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату відступило ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 44-48).
Згідно з платіжною інструкцією від 28.06.2023 №110 ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплатило на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кошти згідно з договором відступлення прав вимоги № 28/06/23 (а.с. 51).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023, від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3118569 на загальну суму 98 281,50 грн (а.с. 53).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.

Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022 №3119569, який укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

Стосовно стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022 № 3119569 в електронній формі, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кошти в сумі 15 000 грн строком на 360 днів, а останній зобов`ячався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором.
У підписаному відповідачем договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022 № 3119569 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитом, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
У подальшому позивач ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022 № 3119569: 15 000 грн тіла кредиту та 83 281,50 грн процентів.
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.
Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від від 24.08.2022 № 3119569 у повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №3355 від 11.11.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. 
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
В позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача, крім судового збору, 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, надавши відповідні докази таких витрат, зокрема: договір про надання юридичних послуг від 02.08.2024 № 02/08/2024 (а.с. 54-55), акт приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2025 №109 (а.с. 58), витяг з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг №109 від 25.09.2025 (а.с. 59), довіреність від 18.09.2025, виданої директором ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» адвокату Руденку К.В. (а.с. 55), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018 серії ПТ № 2412 (а.с. 52), платіжну інструкцію від 25.09.2025 № 3186 (а.с. 60).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 1 500 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором №3119569 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2022 у розмірі 98 281 (дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят одну) грн 50 к, з яких: заборгованість за кредитом – 15 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 83 281,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 1 500 грнна професійну правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи (сторони):

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ 41915308).

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя