Справа № 517/528/26
Провадження № 3/517/243/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року           с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП

установив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП.
Протокол складений заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_2 .
Відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду установлено, що 21 травня 2026 року о 00 год 30 хв, на західній околиці с. Самійлівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 15 метрів від лінії державного кордону, виявлено ОСОБА_1 , який повторно протягом року намагався перетнути державний кордон на вихід з України до Р. Молдова, в районі пп/зн 0439/01 на напрямку с. Самійлівка (Україна) – с. Красна Бессарабія (РМ) поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 9 ЗУ «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (зв.а.с. 1). Також, у матеріалах справи міститься власноручно написана ОСОБА_1 заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю та повідомлений про дату, час розгляду справи у приміщенні Захарівського районного суду Одеської області (а.с. 9).
Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи розміщалася на офіційному вебсайті Захарівського районного суду Одеської області, що дозволяло  ОСОБА_1  самостійно її переглянути.
За таких обставин суд вважає, що  ОСОБА_1  про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Частиною 2 статті 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 41-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203-206-1, розглядаються протягом доби.
Отже, ураховуючи закінчення строку розгляду справи, визначеного частиною 2 статті 277 КУпАП, який є усічений та не підлягає продовженню, та те, що  ОСОБА_1  обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а також беручи до уваги те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 004645Е від 21 травня 2026 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту (а.с. 1), рапортом заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_3 від 21 травня 2026 року, згідно якого 21 травня 2026 року о 00 год 30 хв прикордонним нарядом «Пост спостереження» на напрямку с. Самійлівка (Україна) – с. Красна Бессарабія (РМ), в районі пп/зн 0439/01, на відстані до 15 м від лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який повторно протягом року, намагався незаконно здійснити перетин державного кордону України з Республікою Молдова, поза пунктом пропуску, в пішому порядку (а.с. 2), схемою місцевості виявлення правопорушення від 21 травня 2026 року, з якої установлено, що 21 травня 2026 року о 00 год 30 хв, прикордонним нарядом «Пост спостереження» виявлено ОСОБА_1 , який повторно протягом року вчинив спробу незаконного перетину державного кордону на вихід з України в Республіку Молдова на напрямку с. Самійлівка (Україна) - с. Красна Бессарабія (РМ), в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України (а.с. 3), письмовими поясненнями  ОСОБА_1 від 21 травня 2026 року, згідно яких він власноручно вказав, що мав намір перетнути державний кордон з метою проживання в Республіці Молдова. Про можливість перетину державного кордону дізнався від знайомого з месенджера «Telegram». Після перетину кордону мав заплатити 8000 доларів США. За вказівкою організатора він приїхав до с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області. З вказаного населеного пункту його забрав водій та повіз до с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, де він мав перетнути державний кордон. Під час проби перетину державного кордону був зупинений працівниками прикордонної служби. Свою вину у скоєному правопорушенні визнає, кається (а.с. 4).
Отже, винність  ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.
Згідно із диспозицією частини 1 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Відповідно до диспозиції частини 2 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».
За змістом частин 1-3 статті 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно із положеннями статті 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. 
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.
Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є увесь Роздільнянський район, де запроваджений прикордонний режим. 
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків.
Суд наголошує на тому, що згідно матеріалів справи  ОСОБА_1 (чоловік призовного віку, мешканець с. Камчик Білгород-Дністровського району Одеської області), був виявлений прикордонниками 21 травня 2026 року о 00 год 30 хв (в період дії комендантської години) на відстані до 15 м від лінії державного кордону, на західній околиці с. Самійлівка Роздільнянського району Одеської області (в районі у якому запроваджений прикордонний режим).
Отже, зазначене вище, а саме місце та час виявлення  ОСОБА_1  прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.
Водночас відповідно до копії постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2026 року, яка набрала законної сили 10 березня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень за те, що він 13 лютого 2026 о 17 год 00 хв на околиці н.п. Удобне Одеського району Одеської області в прикордонній смузі на відстані 200 метрів від прикордонного знаку № 0613 на напрямку Удобне (Україна) - Паланка (Республіка Молдова) здійснив спробу незаконного перетину державного кордону до Республіки Молдова поза пунктами пропуску (а.с. 5-6).
Отож вбачається, що  ОСОБА_1 , протягом року піддано адміністративному стягненню за спробу перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 статті 204-1 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, які відповідно до статті 34 КУпАП пом`якшують, та які згідно статті 35 КУпАП обтяжують відповідальність  ОСОБА_1  судом не установлені. 
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до  ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке скоєно в період дії воєнного стану, а також особу  ОСОБА_1 , який вчинив повторну спробу незаконного перетину державного кордону України протягом року, належних висновків для себе не зробив, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до  ОСОБА_1  необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації знарядь чи засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відомостей про існування останніх.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, з  ОСОБА_1  також потрібно стягнути судовий збір в сумі 665 грн 60 коп, сплата якого передбачена пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33, 40-1, 204-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд 

постановив:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів – ГУК в Од.обл./отг смт.Захарівка/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) – 37607526, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA218999980313070106000015672.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 23800 гривень, що передбачено статтею 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Захарівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя