Справа № 462/2046/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

18 травня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 

за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 04.03.2026 року близько 18 год. 04 хв. за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226, у торговому залі ТОВ «Сільпо-Фуд», шляхом вільного доступу до прилавка даного магазину, здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме викрала корм для котів 2 шт., томати, лохину, корм для дорослих котів 2 шт., авокадо, добавку дієтичну на загальну суму 1524,70 грн без ПДВ, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 51 КУпАП.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 свою винуватість заперечила, пояснила, що умислу на викрадення товару не мала, а лише розгубилась і збула оплатити товар. Просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та інші, наявні у суду докази, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дію, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №212978 від 04.03.2026 року, відеозапис та фотографії з камер спостереження, матеріали ЄО, заяву ТОВ «Сільпо-Фуд», довідку про вартість товару, рапорт від 04.03.2026 року та заяву ОСОБА_1 від 04.03.2026 року, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із вимогами п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн, а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись статтями 27, 40-1, ч. 1 ст. 51, статтями 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –

постановила:

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 /одна тисяча сімсот/ грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя          І.Д. Іванюк