Справа № 182/782/25
Провадження № 2/0182/4825/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

05.05.2026 року        м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 04.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Кредитний договір №7506002, згідно якого ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу на зазначену ним банківську картку 5 000,00 грн., а відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит та проценти за користування кредитними коштами.
Крім того, 02.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №102573070, згідно якого ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу на зазначену ним банківську картку 3 000,00 грн., а відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит та проценти за користування кредитними коштами.
30.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає)ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах божників. 
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 30.07.2024 року до Договору факторингу №30072024/2 від 30.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №7506002 в сумі 20 775,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 882,50 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 1 150,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 742,50 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 30.07.2024 року до Договору факторингу №30072024/2 від 30.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №102573070 в сумі 12 540,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 386,50 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 690,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 463,50 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
Крім того, 24.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №41379-03/2024, відповідно до умов якого, Товариство перерахувало відповідачу на зазначену ним банківську картку 10 000,00 грн., а відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені умовами договору, повернути кредит та проценти за користування кредитними коштами.
20.08.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20082024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, в тому рахунку і до відповідача.
Відповідно до Реєстру боржників від 20.08.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №41379-03/2024 в сумі 40 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 30 000,00 грн. – заборгованість за відсотками. 
Крім того, 31.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №53049-03/2024, відповідно до умов якого, Товариство перерахувало відповідачу на зазначену ним банківську картку 4 000,00 грн., а відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені умовами договору, повернути кредит та проценти за користування кредитними коштами.
Крім того, 08.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №12893-04/2024, відповідно до умов якого, Товариство перерахувало відповідачу на зазначену ним банківську картку 1 000,00 грн., а відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені умовами договору, повернути кредит та проценти за користування кредитними коштами.
25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №25072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, в тому рахунку і до відповідача.
Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №53049-03/2024 в сумі 15 700,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11 700,00 грн. – заборгованість за відсотками. 
Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №12893-04/2024 в сумі 3 725,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 2 725,00 грн. – заборгованість за відсотками. 
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 92 740,00 грн., яку останній просив стягнути з відповідача на його користь, а також відшкодувати судові витрати.
Ухвалою про відкриття провадження від 20.02.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали, на подання відзиву на позовну заяву (а.с.86-87). 
Вказана ухвала разом з копією позову з доданими документами була направлена за зареєстрованим місцем реєстрації відповідача, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.91). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Своїм правом на подання відзиву не скористався.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У прохальній частині позову представник позивача просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.8 зворот).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Судом встановлено, що 2.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит №102573070, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. строком на 345 днів, денна процентна ставка – 2,06%, а також зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 690,00 грн., що нараховується за ставкою 23,0% від суми кредиту (а.с.23-28). Відповідач, в свою чергу, зобов`язується повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором згідно графіку платежів. ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти на банківську картку, зазначену відповідачем - № НОМЕР_1 . 
Крім того, 4.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит №7506002, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. строком на 345 днів, денна процентна ставка – 2,06%, а також зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1 150,00 грн., що нараховується за ставкою 23,0% від суми кредиту. Відповідач, в свою чергу, зобов`язується повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором згідно графіку платежів. ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти на банківську картку, зазначену відповідачем, № НОМЕР_1 . 
Крім того, 24.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №41379-03/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав 10 000,00 грн. позики на вказану ним банківську картку № НОМЕР_2 хх-хххх-3877. Договір укладений в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «W0857». Строк дії договору - 120 днів, дата погашення кредиту 21.07.2024 року, тип процентної ставки – фіксована, денна процентна ставка – 2,50% (а.с.40-42). Відповідач, в свою чергу, зобов`язується виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором згідно графіку платежів.
Крім того, 31.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №53049-03/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав 4 000,00 грн. позики на вказану ним банківську картку № НОМЕР_2 хх-хххх-3877. Договір укладений в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «W3194». Строк дії договору - 120 днів, дата погашення кредиту 28.07.2024 року, тип процентної ставки – фіксована, денна процентна ставка – 2,50% (а.с.52-54). Відповідач, в свою чергу, зобов`язується виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором згідно графіку платежів.
Крім того, 08.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №12893-04/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав 1 000,00 грн. позики на вказану ним банківську картку № НОМЕР_2 хх-хххх-3877. Договір укладений в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «W3692». Строк дії договору - 120 днів, дата погашення кредиту 05.08.2024 року, тип процентної ставки – фіксована, денна процентна ставка – 2,50% (а.с.59-61). Відповідач, в свою чергу, зобов`язується виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором згідно графіку платежів.
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 549, 611 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).
Згідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Щодо Договору про споживчий кредит №102573070 від 02.04.2024 року та Договору про споживчий кредит №7506002 від 04.04.2024 року суд зазначає наступне.
Позивачем у якості доказу переходу прав вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами надано Договір факторингу №30072024/2 від 30.07.2024 року (а.с.18-19).
Однак даний Договір наданий суду не в повному обсязі, а саме, після аркушу під № 3, який закінчується п.п. 2.2.4, слідує аркуш під № 9, який розпочинається п. 9.3 договору.
А тому суд вважає, що Договір факторингу є неналежним і недопустимим доказом у справі, так як наданий суду не в повному обсязі.
Також у наданих позивачем Актах прийому-передачі Реєстру Боржників №1 та №2 за Договором факторингу №30072024/2 від 30.07.2024, не зазначено інформацію про кількість боржників, що передаються та загальна сума заборгованості, а тому такі акти прийому-передачі є неналежним і недопустимим доказом.
Також суду не надано доказів того, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» було здійснено оплату за Договором факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024.
Надані суду Витяги з реєстру боржників №1 та №2 до Договору факторингу №30072024/2 від 30.07.2024 року не містять підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ «Мілоан», що суперечить умовам Договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу (а.с.21,32).
Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі № 2221/2373/12).
Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за Договором про споживчий кредит №102573070 від 02.04.2024 року та за Договором про споживчий кредит №7506002 від 04.04.2024 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо Договорів про надання фінансового кредиту №41379-03/2024 від 24.03.2024 року, №53049-03/2024 від 31.03.2024 року та №12893-04/2024 від 08.04.2024 року суд зазначає наступне.
Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано Договір факторингу №25072024 від 25.07.2024 року та Договір факторингу №20082024 від 20.08.2024 року у відповідності до умов яких, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників (а.с. 46-48, 66-68).
Однак, дані Договори факторингу надані суду не у повному обсязі, а саме: після аркушу, який закінчується п. 3.9, слідує аркуш, який розпочинається п. 9.5. (Договір факторингу №25072024 від 25.07.2024 року), після аркушу, який закінчується п. 3.10, слідує аркуш, який розпочинається п. 9.8. (Договір факторингу №20082024 від 20.08.2024 року).
А тому, суд вважає, що надані копії Договорів факторингу є недопустимим доказом у справі, так як надані суду не в повному обсязі.
Також, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №25072024 від 25.07.2024 року та Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №20082024 від 20.08.2024 року, однак зазначені акти містять не завершені речення та пусті рядки (а.с.49,69).
Суду також надані Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 року та Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №20082024 від 20.08.2024 року, які не містять підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ «Аванс Кредит», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу (а.с.50,70).
Оскільки оригінальний реєстр боржників, є документом, що підписується всіма учасниками правочину, витяг з нього, як його частина, що стосується конкретного боржника, також має бути підписана як «Фактором» так і «Клієнтом».
Відсутність підпису «Фактора» на витягу з реєстру боржників не дає суду підстав вважати доведеним факт передачі права вимоги таким фактором «Клієнту», тільки тому, що останній стверджує про таку передачу.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом із тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75.
Отже, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18; від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18.
Як вбачається з матеріалів справи, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника або платіжне доручення, яке б підтвердило факт перерахування коштів, позивачем не надано.
Самі по собі витяги з реєстру боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості, складені позивачем, не є належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредиту.
Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ст. 76 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.
Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело належними, допустимими та достовірними доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів та перехід права вимоги за Договорами про надання фінансового кредиту №41379-03/2024, №53049-03/2024, №12893-04/2024 до позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.
Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у зв`язку з відмовою у позові суд залишає за позивачем.
Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 215, 509, 512-514, 516, 525, 526, 546, 549, 550, 610-612, 626, 628, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077,1078, 1082 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева