Номер провадження: 33/813/821/26
Номер справи місцевого суду: 522/62/26 
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Панасюка Олега Миколайовича на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 03 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 164-14 ч. 3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції, до Приморського районного суду міста Одеси з Південного офісу Держаудитслужби надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 164-14 ч. 3 КУпАП.
Судом встановлено, що 18.03.2025 року за адресою: м. Одеса, вул. Канатна 134, Комунальна установа «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ систем освіти Приморського району м. Одеси», ОСОБА_1 директор Центру фінансування та господарської діяльності закладів та установ систем освіти Приморського району м. Одеси порушила пп. 4 п. 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі на період правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, а саме: Замовник на порушення вимог пп.4 п. 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (із змінами) (далі - Особливості), продовжив строк виконання робіт, зокрема, додатковою угодою від 18.03.2025 року №5 без належного документального підтвердження.
Відповідно до вимог пп.4 п. 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідно до пункту 27 частини першої статті 1 Закону до робіт належить зокрема розроблення проєктної документації на об`єкти будівництва.
На запит про надання документів, що підтверджують виникнення об`єктивних обставин, які стали підставою для укладання додаткових угод на продовження строку виконання зобов`язань за договором від 10.06.2024 року №250-КР, було надано документи які не містять документальних підтверджень виникнення об`єктивних обставин, які настали після дати укладання договору від 10.06.2024 року №250-КР, і спричинили продовження строку виконання робіт, зокрема, відповідно до додаткової угоди від 18.03.2025 року №5.
Отже, на порушення вимог пп. 4 п. 19 Особливостей Замовник продовжив строк виконання робіт, зокрема, додатковою угодою від 18.03.2025 року №5 без належного документального підтвердження, за що за що відповідальність передбачена статтею 164-14 ч. 3 КУпАП.
Також, судом встановлено що 18.03.2025 року за адресою: м. Одеса, вул. Канатна 134, Комунальна установа «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ систем освіти Приморського району м. Одеси», ОСОБА_1 директор Центру фінансування та господарської діяльності закладів та установ систем освіти Приморського району м. Одеси порушила пп. 4 п. 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі на період правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, а саме: Замовник на порушення вимог пп.4 п. 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (із змінами) (далі - Особливості), продовжив строк виконання робіт, зокрема, додатковою угодою від 18.03.2025 року №5 без належного документального підтвердження.
Відповідно до вимог пп.4 п. 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідно до пункту 27 частини першої статті 1 Закону до робіт належить зокрема розроблення проєктної документації на об`єкти будівництва.
На запит про надання документів, що підтверджують виникнення об`єктивних обставин, які стали підставою для укладання додаткових угод на продовження строку виконання зобов`язань за договором від 25.06.2024 року №29-КР, було надано документи які не містять документальних підтверджень виникнення об`єктивних обставин, які настали після дати укладання договору від 25.06.2024 року №29-КР, і спричинили продовження строку виконання робіт, зокрема, відповідно до додаткових угод від 18.03.2025 року №4 та від 20.05.2025 року №6.
Отже, на порушення вимог пп. 4 п. 19 Особливостей Замовник продовжив строк виконання робіт, зокрема, додатковою угодою від 18.03.2025 року №5 без належного документального підтвердження, за що за що відповідальність передбачена статтею 164-14 ч. 3 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Панасюк О.М., подала апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи фактичних обставин справи, визнаючи власну вину в допущеному правопорушенні, скоєного нею в умовах крайньої необхідності, просить змінити постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2026 року в частині призначеного покарання, а саме звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.
В скарзі наголошується, що ОСОБА_1 щиро розкаюється та зазначає, що умислу на вчинення правопорушення не мала, матеріальні збитки відсутні і до адміністративної відповідальності раніше не притягувалась.

Рух справи:
26.03.2026 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 року, для розгляду матеріалів адміністративної справи, визначено суддю ОСОБА_2 .
Рішенням Вищої ради правосуддя № 923/0/15-26 від 19.05.2026 року суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 120.05.2026 року, для розгляду матеріалів адміністративної справи, визначено суддю Карташова О.Ю.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її адвоката Панасюка О.М., які повідомлені належним чином.
Від адвоката Панасюка О.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 , вимоги апеляційної скарги підтримують в повному обсязі та просять її задовільнити.
Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП, у суду апеляційної інстанції відсутні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.
Так, частиною 7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 164 -14 КУпАП, а тому зазначені обставини не є предметом перегляду в апеляційному порядку, з огляду на положення абз. 7 ст. 294 КУпАП.
Предметом апеляційного розгляду є перевірка доводів апелянта щодо наявності підстав для застосування у даному конкретному випадку, інституту звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4,частиною третьою статті 123, частинами другою п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.
Чинний закон про адміністративну відповідальність не містить у собі визначення поняття малозначності, а також не розкриває основних сутнісних ознак цього інституту.
Відтак слід дійти висновку, поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.
Виходячи із загальної сутності ознак малозначності у справах про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку, що малозначними є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадян, в залежності від характеру правовідносин.
Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
З мотивувальної частини оскаржуваної постанови убачається, що накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч.3 ст. 164-14 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі урахував дані особи-порушника, сімейний стан та матеріальне становище, характер та обставини вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, щиро розкаялася в скоєному, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що на переконання апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.
При цьому апеляційний суд безпосередньо враховує, що а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали справи не містять відомостей про те, що дії ОСОБА_1 заподіяли матеріальну шкоду.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Ураховуючи вищенаведене, з огляду на відсутність у справі доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 раніше притягалася до адміністративної відповідальності, визнала вину у скоєнні інкримінованого правопорушення, розкаюється, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, наряду із тим, що унаслідок вчинення нею адміністративного правопорушення не було заподіяно шкоди державним, приватним та суспільним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, апеляційний суд доходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження.
На переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Панасюка Олега Миколайовича — задовольнити.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 03 березня 2026 року змінити у частині накладеного стягнення на ОСОБА_1 , звільнивши її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов