Справа № 201/5474/26
Провадження № 1-кп/201/800/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року        м. Дніпро 
Соборний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 42025040000000390, внесеного у ЄРДР 02.10.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, не заміжня, утриманців не має, працює неофіційно, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4 
обвинувачена ОСОБА_3 
представник потерпілого ТОВ «СОК СМАЙЛ» адвокат ОСОБА_5 

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом
17 вересня 2025 року, приблизно о 10 год. 13 хв. ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, підійшла до вхідних дверей (службовий вхід) стоматологічної клініки «SOCclinic», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 20, клініка та її приміщення належить потерпілому ТОВ «СОК СМАЙЛ», ЄДРПОУ 45565622. 
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що не вправі проникати до іншого володіння особи, діючи умисно, без згоди власника стоматологічної клініки «SOCclinic», упевнившись, що її дії залишаються непомітним для сторонніх осіб, ввівши комбінацію цифр на електронному замку, зайшла до приміщення стоматологічної клініки «SOCclinic», тим самим порушивши вимоги ст. 30 Конституції України, незаконно, шляхом введення комбінації цифр на електронному замку, відчинила двері та проникла до вище вказаного приміщення стоматологічної клініки «SOCclinic».
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у незаконному проникненні до іншого володіння особи, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. 

2. Позиція обвинуваченої
Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та підтвердила його вчинення при викладених вище обставинах, додала, що до приміщення вона увійшла аби впустити до нього інспектора Держпраці, ПІБ якого вона не пам`ятає, щиро розкаялася у вчиненому, негативно оцінила свої дії, запевнила, що у майбутньому таке не буде повторювати, продемонструвала готовність понести заслужене покарання, вибачилася перед представником потерпілого.

3.Позиція представника потерпілого
Представник потерпілого ТОВ «СОК СМАЙЛ» адвокат ОСОБА_5 просив призначити ОСОБА_3 штраф у максимальному розмірі, встановленого санкцією інкримінованої статті.

4.Докази, які досліджені судом
Прокурорнадав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачена і представник потерпілого не заперечували.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї вини, а також те, що вона не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності її позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідив документи, які характеризують її особу та документи, які підтверджують процесуальні витрати.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

5.Висновок суду про винуватість 
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення
При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Щодо обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття,оскільки вона критично оцінила вчинене нею кримінальне правопорушення, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого, демонструванні готовності понести заслужене покарання, вибаченні перед представником потерпілого.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, ОСОБА_3 була осудна у розумінні ст. 19 КК України.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, визначаючи вид та міру покарання, яке слід застосувати до обвинуваченої, суд враховує її особу, яка раніше не судима, має середньо-спеціальну освіту, не заміжня, утриманців не має, працює неофіційно, має постійне місце реєстрації і проживання, характер та ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, наслідків вчинення, соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, рівень культури та освіти, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, і відсутність його обтяжуючої, думки прокурора і представника потерпілого, які просили призначити покарання у виді штрафу, а тому, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, встановленого санкцією інкримінованої статті.
При цьому підстави для застосування ст. 69, 75 КК України відсутні.

Підсумок.
Призначаючи обвинуваченій зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для її виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи винної, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
Цивільнийпозов не пред`явлений.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжнийзахід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.
Керуючисьст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн 00 коп. 
Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
Цивільний позов не пред`явлений.
Роз`яснити засудженій, що вона зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально - виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженою штрафу у вказаний строк, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати не сплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя           ОСОБА_1