Справа № 136/9/23
провадження № 2/136/1/23

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2026 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області 
в складі головуючого судді Шпортун С.В.,
за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, цивільну справу за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права приватної власності, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2023 року керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області звернувся до суду із зазначеним позовом, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, на вирішення суду поставлено наступні вимоги:
Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2661486605020), припинити право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку. 
Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418. 
Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 та розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої – Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-526/15-21-СГ від 30.03.2021, відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.
Витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 та розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої – Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-525/15-21-СГ від 30.03.2021, відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.
Вирішити питання судових витрат.
Підставність вимог обґрунтовано тим, що Немирівською окружною прокуратурою Вінницької області при виконанні повноважень, визначених ст.1311 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками державної форми власності на території Липовецької територіальної громади прокурором було виявлено порушення земельного законодавства за наступних обставин.
Так, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-21594/15-19-СГ від 13.11.2019 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та надано у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення – 01.03).
25.11.2019 державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Пушкар О.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-21594/15-19-СГ від 13.11.2019, зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069 за ОСОБА_2 .
У 2020 році ОСОБА_2 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-526/15-21-СГ від 30.03.2021, ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність, у зв`язку з набуттям права приватної власності в порядку безоплатної приватизації на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства – 01.03, згідно наказу Головного управління № 2-21594/15-19-СГ від 13.11.2019, оскільки згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
06.09.2021 державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною, на підставі наказу серія та номер № 2-526/15-21-СГ, що виданий 30.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2452749305222, номер запису про право власності 43899851), що свідчить про вибуття земельної ділянки з державної власності всупереч волі держави.
12.11.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. посвідчено договір купівлі-продажу № 8535 земельної ділянки кадастровий номер 0522210100:03:000:3333, укладеного між представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та цього ж дня, 12.11.2021 внесено відомості про вчинений правочин в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно та зареєстроване право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (індексний номер рішення - 61700569).
Також, установлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-21624/15-19-СГ від 14.11.2019 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та надано громадянину ОСОБА_3 у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0118 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення – 01.03).
25.11.2019 державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Пушкар О.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-21624/15-19-СГ від 14.11.2019, зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0118 за ОСОБА_3 .
11.06.2020 Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-12021/15-20-СГ затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та надано громадянину ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 1,9479 га із кадастровим номером 0524387200:01:002:0953 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення – 01.03).
24.06.2020 державним реєстратором Вінницької міської ради Шуляк А.О., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-12021/15-20-СГ від 11.06.2020, зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9479 га із кадастровим номером 0524387200:01:002:0953 за ОСОБА_3 .
У 2021 році ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, розташованої за межами населеного пункту на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-525/15-21-СГ від 30.03.2021 «Про відмову у наданні у власність» громадянину ОСОБА_3 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність, у зв`язку з набуттям права приватної власності в порядку безоплатної приватизації на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0524387200:10:002:0953, розташовану на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства – 01.03, згідно наказу Головного управління № 2-12021/15-20-СГ від 11.06.2020, оскільки згідно ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
17.09.2021 державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною, на підставі наказу серія та номер № 2-526/15-21-СГ, виданий 30.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, здійснено реєстраційну дію, відповідно до якої за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2463315905222, номер запису про право власності 44127856), що свідчить про вибуття земельної ділянки з державної власності всупереч волі держави.
12.11.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. посвідчено договір купівлі-продажу № 8536 земельної ділянки кадастровий номер 0522210100:03:000:3331, укладеного між представником ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та 19.11.2021 внесено відомості про вчинений правочин в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно та зареєстроване право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (індексний номер рішення - 61699284).
14.12.2022 окружною прокуратурою, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було отримано інформацію на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, згідно якої установлено, що 22.11.2022 державним реєстратором Липовецької міської ради Кокотом О.А. (індексний номер рішення 6543009) об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта 2463315905222) закрито, підстава - об`єднання об`єктів нерухомого майна. 
Також окружною прокуратурою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отримано інформацію на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333, згідно якої установлено, що 17.11.2022 державним реєстратором Липовецької міської ради Кокотом О.А. (індексний номер рішення 65543009) об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта 2452749305222) закрито, підстава - об`єднання об`єктів нерухомого майна.
Крім того, встановлено, що було отримано заяву ОСОБА_1 адресовану ПП ОСОБА_4 щодо розроблення ним технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок площею 6,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3331, 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3334, що розташовані на території Липовецької міської ради Вінницького району.
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0 6-4861/2-22 від 27.12.2022, встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3331, на підставі документації із землеустрою щодо об`єднання увійшли до складу земельної ділянки площею 6 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2661486605020).
Приймаючи до уваги те, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення відповідачам - ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 та ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 у власність уповноваженим органом не приймались, з емельні ділянки вибули із державної власності поза волею власника цих земельних ділянок – держави, тоді як ОСОБА_1 придбав вказані земельні ділянки шляхом укладення договорів купівлі-продажу № 8536 від 12.11.2021 та № 8535 від 12.11.2021 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з огляду на зазначені обставини не мали права на їх отримання та відчуження.
Факт об`єднання ОСОБА_1 земельних ділянок, у результаті якого земельні ділянки площею 2 га кожна із кадастровими номерами 0522210100:03:000:3331 та 0522210100:03:000:3333 увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 площею 6 га, не перешкоджає витребуванню земельних ділянок в координатах, межах та конфігурації, що були передані наказами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-526/15-21-СГ від 30.03.2021 у власність ОСОБА_2 (кадастровий номер 0522210100:03:000:3333) та № 2-525/15-21-СГ від 30.03.2021 у власність ОСОБА_3 (кадастровий номер 0522210100:03:000:3331) для ведення особистого селянського господарства.
Наразі власником земельних ділянок, в силу внесених змін до діючого законодавства, є Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області, інтереси якої порушено, однак яка тривалий час не вживала та не вживає жодних заходів спрямованих на поновлення інтересів територіальної громади, належним чином не здійснює захист інтересів територіальної громади, що стало підставою звернення до суду із даним позовом прокурора в інтересах держави, із вимогами, які забезпечать ефективний спосіб захисту та відновлення порушених прав позивача.
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем зазначеного майна у вигляді земельних ділянок, вказуючи, що державний реєстратор Чубатюк О.Р., яка здійснювала реєстраційні дії таких земельних ділянок за ОСОБА_2 (кадастровий номер 0522210100:03:000:3333) та ОСОБА_3 (кадастровий номер 0522210100:03:000:3331), являється рідною дочкою відповідача у даній справі ОСОБА_1 , їй було надано документи у вигляді наказів, які містять неправдиву інформацію та незважаючи на відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в наданні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3331 та 0522210100:03:000:3333, нею здійснено реєстраційні дії, за якими за вищевказаними особами зареєстровано право власності на зазначені земельні ділянки.
При цьому, за вищевказаним фактом сектором дізнання ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42025022240000018 від 03.02.2025 за ч. 1 ст. 190 КК України.
Також із наявних в матеріалах справи доказів слідує, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 за ОСОБА_3 зареєстровано 17.09.2021, а вже 12.11.2021 відчужено на користь ОСОБА_1 .
Аналогічно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 за ОСОБА_2 зареєстровано 06.09.2021, а вже 12.11.2021 відчужено на користь ОСОБА_1 .
Таким чином земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після набуття у власність відчужено через два місяці, що свідчить про відсутність у осіб намірів вести особисте селянське господарство.
Згідно договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок, угоди укладались між представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , при укладенні угод покупець згідно відкритих даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міг проявити розумну обачність, дізнатися про наявність у них земельних ділянок, отриманих на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області для ведення особистого селянського господарства, що суперечить нормам діючого законодавства, тоді як ОСОБА_1 придбав вказані земельні ділянки у осіб, які не мала права їх отримувати та відчужувати, а також у подальшому відповідач ОСОБА_1 після придбання 12.11.2022 земельних ділянок 0522210100:03:000:3331 та 0522210100:03:000:3333 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже 17.11.2022 тобто через 5 днів після їх придбання об`єднав їх у земельну ділянку 0522210100:03:000:3418, що вкотре свідчить про його недобросовісність. При цьому немає підстав вважати, що у відповідача існували перешкоди самостійно чи за допомогою фахівця у галузі права з`ясувати наявність дійсних правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки та зробити висновок щодо відсутності у попередніх набувачів права їх відчужувати.
Разом з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив накласти арешт на земельну ділянку площею 6 га, кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 ; заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 6 га, кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області; заборонити відповідачу - ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області; заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області.
У визначений судом строк відповідач відзиву не подав.
Згідно з ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області направив до суду письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких просив позов задовольнити у повному обсязі, аргументуючи свою позицію тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21594/15-19-СГ «Про надання у власність» від 13.11.2019 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриленецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03).
27.05.2020 на адресу Головного управління надійшло клопотання (вх. № Б-12971/0/94-20) за підписом представника гр. ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення. До вищевказаного клопотання було додано усі документи та графічні матеріали які передбачені положеннями статті 118 Земельного кодексу України.
За результатами розгляду клопотання гр. ОСОБА_2 , Головним управлінням було прийнято наказ № 2-12256/15-20-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» від 15.06.2020.
11.02.2021 на адресу Головного управління надійшло клопотання (вх. № Б- 4046/0/94-21) гр. ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, за результатами розгляду якого було прийнято наказ №2-526/15-21-СГ «Про відмову у наданні у власність» від 30.03.2021 у зв`язку з тим, що згаданий громадянин скористався своїм правом безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та набув у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522884600:12:001:0069, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - 01.03, згідно наказу Головного управління №2-21594/15-19-СГ від 13.11.2019.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (доданої до позовної заяви, номер інформаційної довідки: 313369709), 06.09.2021 державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 за ОСОБА_2 (номер запису про право власності: 43899851). Підставою для державної реєстрації був наказ Головного управління №2-526/15-21-СТ від 30.03.2021.
Окрім цього, наказом Головного управління №2-21624/15-19-СГ «Про надання у власність» від 14.11.2019 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Муровапокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0118 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03).
Наказом Головного управління №2-12021/15-20-СГ «Про надання у власність» від 11.06.2020 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 1,9479 га із кадастровим номером 0524387200:01:002:0953 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). 
Вказана земельна ділянка площею 1,9479 га з кадастровим номером 0524387200:01:002:0953 витребувана на користь Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.10.2022 по справі № 148/621/22.
В подальшому, 27.05.2020 на адресу Головного управління надійшло клопотання (в.х. № Л-12977/0/94-20) за підписом представника гр. ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення. До вищевказаного клопотання було додано усі документи та графічні матеріали які передбачені положеннями статті 118 Земельного кодексу України.
За результатами розгляду клопотання гр. ОСОБА_3 , Головним управлінням було прийнято наказ № 2-12271/15-20-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» від 16.06.2020.
11.02.2021 на адресу Головного управління надійшло клопотання (вх. № Л- 4040/0/94-21) гр. ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована па території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області. За результатами розгляду вищевказаного клопотання Головним управлінням було прийнято наказ №2-525/15-21-СГ «Про відмову у наданні у власність» від 30.03.2021 у зв`язку з тим, що згаданий громадянин скористався своїм правом безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та набув у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0524387200:01:002:0953, розташовану на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - 01.03, згідно наказу Головного управління №2-12021/15-20-СГ від 11.06.2020.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (доданої до позовної заяви, номер інформаційної довідки: 313370587), 17.09.2021 державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 за гр. ОСОБА_3 (номер запису про право власності: 44127856) на підставі наказу Головного управління №2-526/15-21-СГ від 30.03.2021. 
У подальшому, було встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3331 на підставі договорів купівлі-продажу №8536 від 12.11.2021 та №8535 від 12.11.2021 перейшли у власність гр. ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3331 перенесено до архівного шару Національної кадастрової системи з 17.11.2022. Зазначені земельні ділянки на підставі документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок увійшли до складу земельної ділянки площею 6 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418.
Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3331 вибули з державної власності у непередбачений законом спосіб на підставі неіснуючих наказів Головного управління, отож мають бути витребувані у власність держави.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 письмових пояснень у визначений судом строк не подали.
Інші заяви по суті від учасників цивільного процесу не надходили.
Ухвалою суду від 06.01.2023 було накладено арешт на земельну ділянку площею 6 га, кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 ; заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 6 га, кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області; заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області; заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області. 
Ухвалою суду від 09.01.2023 позовну заяву було залишено без руху, оскільки судом встановлено, що вказаний позов подано із порушенням вимог визначених ст. 175 ЦПК України, позивачеві надано строк на усунення недоліків.
07.02.2023 ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, а у справі призначено підготовче судове засідання.
Ухвалами суду від 20.02.2023, 28.03.2023, 09.08.2023 було задоволено заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ковальчук В.І. про забезпечення її участі в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 20.02.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
26.08.2025 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Щавінського К.С. про залишення позову без руху та визначення способу усунення недоліків шляхом надання належних документів на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна у вигляді земельних ділянок та оголосити перерву за клопотанням прокурора.
06.11.2025 ухвалою суду було задоволено клопотання прокурора, суд повернувся на стадію підготовчого провадження у цивільній справі, прийнято заяву прокурора про зміну підстав позову та у подальшому розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням позовної заяви у новій редакції. Зобов`язано прокурора надати докази направлення позовної заяви іншим учасникам та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
24.02.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні прокурор позов підтримала у повному обсязі з підстав наведених у ньому та з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просила його задовольнити у повному обсязі, вказуючи, що обсяг вимог поставлених на вирішення суду відповідає ефективному способу захисту прав позивача. Додатково суду повідомила, що відповідач є недобросовісним набувачем нерухомого майна, не вжив усіх залежних від нього дій, не міг не знати в силу родинних відносин із державним реєстратором про незаконне вибуття із власності держави земельних ділянок, а комплекс дій між взаємопов`язаними між собою особами ще раз підтверджує недобросовісність дій відповідача та відсутність правових підстав для компенсації витрат. Також прокурор просив вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову та стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат.
Представник Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, заяв та клопотань про поважність причин неявки в судове засідання до суду не направили.
Відповідач та його представник, в судове засідання не з`явились, за наявності доказів про належне їх повідомлення про день та час розгляду справи, заяв та клопотань про поважність причин неявки до суду не надали.
08.01.2025 представник відповідача у судовому засіданні надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких вважав позовні вимоги прокурора безпідставними і необґрунтованими, а відтак такими що не підлягають до задоволення, у випадку, якщо суд дійде висновку про задоволення позову просив вирішити питання про компенсацію на користь ОСОБА_1 , ринкової вартості земельних ділянок. Також зазначив, що в силу положень ст.388 ЦК України лише власник має право на витребування належного йому майна. Спірні земельні ділянки перебували у розпорядженні Держгеокадастру у Вінницькій області і були надані громадянам, які їх відчужили на користь ОСОБА_1 , тоді як Липовецька міська рада не реєструвала за собою право власності на спірні земельні ділянки, відтак вона не набула на них право власності, отож не є належним позивачем. При цьому у Законі від 28.04.2021 №1423-IХ прямо передбачено, що право комунальної власності виникає у громади тільки з моменту державної реєстрації, тому право власності на неї не вважається таким, що перейшло до комунальної власності територіальної громади в силу прямих приписів закону.
Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про день та час розгляду справи в установленому законом порядку, судові виклики повернуто до суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
За змістом Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
За таких обставин, суд вважає, що треті особи були належним чином повідомленими.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до матеріалів справи надав заяву, відповідно до якої просив про розгляд справи за відсутності їх представника, письмові пояснення надані в рамках цієї справи підтримав та просив позов задовольнити.
Суд зважає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Керуючись ч.3 ст.211 та п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились.
Суд, заслухавши прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21594/15-19-СГ «Про надання у власність» від 13.11.2019 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриленецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03) (а.с.36 Т.1).
Як убачається із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.37-40 Т.1), 25.11.2019 державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Пушкар О.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21594/15-19-СГ від 13.11.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069 за ОСОБА_2 .
04.12.2020 ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області (а.с.41 Т.1), за наслідками його розгляду Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було видано наказ №2-526/15-21-СГ «Про відмову у наданні у власність» від 30.03.2021 (а.с.43 Т.1) з тих підстав, що гр.. ОСОБА_2 вже використав своє право на отримання земельних ділянок безоплатно у власність у межах норм, визначених ст. 116 ЗК України по даному виду використання, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0069.
Згідно супровідної картки Вінницької міської ради Центр адміністративних послуг «Прозорий офіс» (а.с.63 Т.1), 11.01.2021 ОСОБА_2 через уповноважених осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся із документами (клопотання про затвердження, Проект землеустрою (технічна документація, копія Витягу із ДЗК, довіреності) для отримання послуги до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо затвердження проекту землеустрою технічної документації та передачі громадянам безоплатно у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності. 
Як слідує із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.45, 46 Т.1), державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною 06.09.2021 здійснено реєстраційну дію, відповідно до якої за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333. 
Згідно із зазначеною інформацією підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено наказ, серія та номер № 2-526/15-21-СГ, виданий 31.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.64 Т.1) 02.12.2020 було внесено відомості Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333.
Відповідно до Договору купівлі – продажу земельної ділянки за № 8535 від 12.11.2021 укладеного між ОСОБА_2 від імені якого діяла ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, сторони дійшли згоди щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер - 0522210100:03:000:3333, площею 2,0000 га, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. (а.с.47-52 Т.1).
12.11.2021 інформація про вчинений правочин внесена в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно та зареєстроване право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (а.с.45, 46 Т.1).
Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 0-2-0.6-4387/2-22 від 18.11.2022 (а.с.60) установлено, що відповідно до автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ» 11.02.2021 до Головного управління надходило клопотання ОСОБА_2 за № Б-4046/0/94-21 щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки, площею 2.00 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 у власність - для ведення особистого селянського господарства на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, за результатами опрацювання якого було видано наказ «Про відмову затвердження документації із землеустрою та надання у власність» від 30.03.2021 року за № 2-526/15-21 - СГ (а.с.61 Т.1), у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 скористався своїм правом безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району. 
Окрім цього, судом встановлено, що 14.11.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було видано наказ №2-21624/15-19-СГ «Про надання у власність» (а.с.69 Т.1), відповідно до якого затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Муровапокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0522884600:12:001:0118 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03).
Як убачається із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.70-72 Т.1), 25.11.2019 державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Пушкар О.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-21624/15-19-СГ від 14.11.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером - 0522884600:12:001:0118 за ОСОБА_3 , яка у подальшому була відчужена на підставі договору купівлі – продажу від 12.12.2019 посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу.
Зі змісту наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за №2-12021/15-20-СГ від 11.06.2020 (а.с.73 Т.1) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Юрківської сільської ради Тульчинського району та надано у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 1,9479 га з кадастровим номером 0524387200:01:002:0953.
Як слідує із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.74, 75 Т.1), державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Шуляк А.О. було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0524387200:01:002:0953. 
Згідно із зазначеною інформацією підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено наказ, серія та номер № 2-12021/15-20-СГ, виданий 11.06.2020 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
Зазначена земельна ділянка була відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2020, який був посвідчений приватним нотаріусом Третяк А.О. (а.с.74 Т.1).
Окрім цього встановлено, що 27.10.2022 рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області, яке набрало законної сили 07.02.2023 було витребувано у ОСОБА_7 на користь територіальної громади в особі Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області земельну ділянку площею 1,9479 га з кадастровим номером 0524387200:01:002:0953, що розташована на території с. Юрківка, Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. (ЄДРСР за посилання - https://reyestr.court.gov.ua/Review/107046799).
04.12.2020 ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням клопотання (а.с.78) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області.
Вказане клопотання було зареєстровано Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (вх. 11.02.2021 № Б-4040/0/94-21) та за наслідками його розгляду Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було видано наказ №2-525/15-21-СГ «Про відмову у наданні у власність» від 30.03.2021 (а.с.77 Т.1). Підставою для відмови громадянину ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність, послугувало те, що останній вже використав своє право на отримання земельних ділянок безоплатно у власність у межах норм, визначених ст. 116 ЗК України по даному виду використання, площею 2,0000 га із кадастровим номером 0524387200:01:002:0953.
Згідно супровідної картки Вінницької міської ради Центр адміністративних послуг «Прозорий офіс» (а.с.98 Т.1), 11.01.2021 ОСОБА_3 через уповноважених осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернувся із документами (клопотання про затвердження, Проект землеустрою (технічна документація, копія Витягу із ДЗК, довіреності) для отримання послуги до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо затвердження проекту землеустрою технічної документації та передачі громадянам безоплатно у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності. 
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.99 Т.1) 02.12.2020 було внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер - 0522210100:03:000:3331, площею 2,0000 га.
Із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.80, 81 Т.1), державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною 17.09.2021 здійснено реєстраційну дію, відповідно до якої за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331. Згідно із зазначеною інформацією підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено наказ, серія та номер № 2-526/15-21-СГ, виданий 30.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
Відповідно до Договору купівлі – продажу земельної ділянки за № 8536 від 12.11.2021 укладеного між ОСОБА_3 , від імені якого діяв ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, сторони дійшли згоди щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер - 0522210100:03:000:3331, площею 2,0000 га розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. (а.с.82-87 Т.1).
Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 0-2-0.6-4388/2-22 від 18.11.2022 (а.с.95 Т.1) установлено, що відповідно до автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ» 11.02.2021 до Головного управління надходило клопотання ОСОБА_3 за № Л-4040/0/94-21 щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 2.00 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 у власність - для ведення особистого селянського господарства на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області. В результаті опрацювання поданого клопотання, ОСОБА_3 було видано наказ «Про відмову затвердження документації із землеустрою та надання у власність» від 30.03.2021 року за № 2-525/15-21 – СГ, у зв`язку з тим, що згаданий громадянин скористався своїм правом безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району. 
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0 6-4861/2-22 від 27.12.2022 (а.с.106 Т.1), на запит окружної прокуратури установлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3333, 0522210100:03:000:3331, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру перенесено до архівного шару з 17.11.2022 року. Земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3331, на підставі документації із землеустрою щодо об`єднання увійшли до складу земельної ділянки площею 6 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2661486605020).
Вказані обставини щодо об`єднання земельних ділянок та присвоєння нового номера об`єднаній земельній ділянці підтверджено відомостями із Державного реєстру речових прав (а.с.108-115 Т.1).
У ході розслідування кримінального провадження №62022240040000070 внесеного до ЄРДР 03.06.2022, Вінницькою обласною прокуратурою вживались відповідні заходи щодо перевірки фактів подвійної приватизації громадянами земельних ділянок за одним видом використання, в підтвердження чого надано лист направлений в адресу керівника Немирівської окружної прокуратури 24.10.2022 за №15/3-640вих-22 (а.с.35 Т.1).
Відповідно до листа Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 10.11.2022 за №02-42/1390 (а.с.56, 91 Т.1), слідує, що у зв`язку із недостатнім фінансуванням витрат на судові збори, міська рада не вживала та не буде вживати заходів щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333, у комунальну власність.
Вирішуючи питання щодо законності та правомірності звернення до суду із даним позовом прокурора, суд виходить з наступного.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (надалі – Закон №1697-VII ) здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно із ч.4 Закону №1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Частинами 1, 2 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.17) і № 922/1830/19 (підпункт 7.2)). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.18) і № 922/1830/19 (підпункт 7.3)).
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).
У пунктах 115-117 постанови від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача. Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача. При цьому фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган або прокурор.
У п.140 постанови від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що:
1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;
2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.
Із матеріалів справи було встановлено, що керівником Немирівської окружної прокуратури 09.11.2022 було направлено листи на адресу Липовецької міської ради та отримано відповіді від 10.11.2022 із яких слідує, що у зв`язку із недостатнім фінансуванням витрат на судові збори, міська рада не вживала та не буде вживати заходів щодо повернення земельної ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3331, 0522210100:03:000:3333, у комунальну власність.
Ураховуючи наведене, та зважаючи на наявність суспільного інтересу у поверненні земельних ділянок у власність територіальній громаді, суд вважає, що прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частини четвертої статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього достатніх правових підстав для представництва інтересів держави у суді та визначив, у чому полягає порушення інтересів держави.
При цьому, суд вважає, що Липовецька міська рада є належним позивачем у справі.
Так, 27.05.2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-ІХ.
Пунктом 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України визначено, зокрема, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій. Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації.
Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.
З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
Також підпунктом 20 пункту 4 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" внесено зміни до статті 83 ЗК України, зокрема, частину другу цієї статті доповнено пунктом "в" такого змісту: у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Ураховуючи зазначені вище положення діючого законодавства, суд дійшов висновку, що землями Липовецької міської ради вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами відповідного населеного пункту у межах такої територіальної громади, в тому числі і спірні земельні ділянки.
При цьому, суд врахує, що до моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-ІХ, земельні ділянки вибули із державної власності і на них були зареєстровані речові права інших осіб, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отож Липовецька міська рада є правонаступником прав та обов`язків щодо спірних земельних ділянок, що спростовує доводи сторони відповідача в частині визначення належності позивача.
Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією, сформульованою в постанові Верховного Суду від 14 січня 2025 року у справі №902/1159/22.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.
Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.
Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.
Згідно із ч. 1-4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 525/1225/15-ц).
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом.
Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, відповідним центральним органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.
Аналізуючи зібрані у справі докази, судом було встановлено, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а ОСОБА_3 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
На противагу цьому, державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 на підставі наказу № 2-526/15-21-СГ виданого 30.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яким, як було встановлено судом на підставі зібраних у справі доказів, ОСОБА_2 було відмовлено в затвердженні документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність.
Крім цього, державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 на підставі наказу № 2-525/15-21-СГ виданого 30.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яким, як було встановлено судом на підставі зібраних у справі доказів, ОСОБА_3 було відмовлено в затвердженні документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність. 
Суд не надає оцінки правомірності таких дій державного реєстратора Чубатюк О.Р. щодо реєстрації права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3331, 0522210100:03:000:3333, на підставі наказів № 2-525/15-21-СГ виданого 30.03.2021, № 2-526/15-21-СГ виданих 30.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, якими було відмовлено громадянам, оскільки вони не є предметом цього спору, утім констатує, що набуваючи у власність спірні земельні ділянки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно скористались своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності, отож земельні ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 та з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 вибули із державної власності поза волею власника – держави, чим було порушено права, на даний час територіальної громади в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області.
Щодо правових підстав для витребування земельних ділянок у ОСОБА_1 як нинішнього власника, з огляду на встановлену судом протиправність їх вибуття із власності Українського народу, суд виходить з наступного.
Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України, зокрема, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб.
Приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки зазначені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 04.11.2020 у справі №327/1884/17).
У контексті частини третьої статті 16 ЦК України до позовів щодо захисту речових прав на нерухоме майно відноситься, зокрема, віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Згідно із статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння, у тому числі від недобросовісного набувача.
Зміст приписів ст. 387 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення майна з чужого незаконного володіння.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
У відповідності до частин 1, 2 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.
Таким чином, стаття 388 ЦК України встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.
У пунктах 37 – 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зауважено, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
Таким чином, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).
Суд звертає увагу на те, що Законом України № 4292-IX від 12.03.2025 року викладено в новій редакції статтю 388 ЦК України, яка містить абзаци перший – четвертий частини третьої наступного змісту: «Держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо: 1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років; 2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років. Зміна першого та подальших набувачів не змінює порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування майна, передбаченого цією частиною.
Отже, в абзацах першому – четвертому частини третьої статті 388 ЦК України встановлено порядок обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.
Також Законом України № 4292-IX від 12.03.2025 року статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".
Виходячи із характеру спірних правовідносин, стверджуване прокурором порушення відповідачем інтересів держави виникло до набрання чинності Законом України № 4292-IX від 12.03.2025 року та продовжує існувати на час розгляду справи.
Слід відмітити, що ухвалюючи Закон України № 4292-IX від 12.03.2025 року, законодавець приділив увагу ретроактивності його приписів, унормувавши у пункті 2 його Прикінцевих та перехідних положень, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.
Отже, законодавець, застосувавши у пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 4292-IX від 12.03.2025 року нормативне формулювання «положення цього Закону мають зворотну дію в часі», визначив особливості застосування приписів цього Закону у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, надавши таким чином певним положенням цього Закону до таких (віндикаційних) позовів ретроактивну дію.
Із системного аналізу положень Розділу І (основний зміст) та Розділу ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України № 4292-IX від 12.03.2025 року витікає, що зворотну дію в часі мають лише законодавчі норми, закріплені в абзацах першому – четвертому частини третьої статті 388 та частини п`ятої статті 390 ЦК України в редакції цього Закону.
За змістом Пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» метою та ціллю прийняття Закону України № 4292-IX від 12.03.2025 року є насамперед посилення правових засад захисту прав та інтересів добросовісного набувача у випадку вибуття майна з власності держави чи територіальної громади.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2020 у справі № 922/719/16 зауважив, зокрема, що за змістом статті 388 Цивільного кодексу Украйни недобросовісним є такий набувач, який знав або повинен був знати, що відчужувач, у якого він отримав майно, не має права його відчужувати; добросовісність (недобросовісність) незаконного володільця характеризує його суб`єктивне ставлення до обставин вибуття майна з володіння власника та правомірність його придбання Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 449/1154/14). 
Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновки, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону (постанова ВП ВС від 22.06.21 у справі № 200/606/18). 
У постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 442/3663/20 судом зроблено висновки щодо видимості добросовісного набуття права. Зокрема вказано, що для приватного права, з урахуванням принципу розумності, є неприйнятним використання правомірних приватно-правових засобів (зокрема, поділ або об`єднання об`єктів нерухомості) з метою створення видимості добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову. Застосування приватно-правових конструкцій з метою створення видимості добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову по своїй суті є недобросовісним та свідчить про зловживання учасниками цивільного обороту. До обставин, які можуть свідчити про те, що учасники створюють видимість добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову, відноситься, зокрема: - момент вчинення правочину чи інших дій; - суб`єкти, які вчиняють або з якими вчиняються правочини; - контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родичі, квазіродичі, пов`язана чи афілійована юридична особа, пов`язані чи афілійовані групи юридичних осіб). 
Судом встановлено, що зазначені земельні ділянки вибули із державної власності унаслідок реєстрації на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2- 525/15-21-СГ від 30.03.2021 та № 2-526/15-21-СГ від 30.03.2021, які були надані реєстратору для вчинення реєстраційних дій.
Водночас встановлено, що накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2- 525/15-21-СГ від 30.03.2021 та № 2-526/15-21-СГ від 30.03.2021 були винесені не про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, тобто, державному реєстратору Чубатюк О.Р. надано документи у вигляді наказів, які містили неправдиву інформацію, достовірність таких документів мали б викликати сумніви у їх законності, вчинення дій щодо їх перевірки, однак незважаючи на відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в наданні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами 0522210100:03:000:3331 та 0522210100:03:000:3333, нею здійснено реєстраційні дії, за якими за вищевказаними особами зареєстровано право власності на зазначені земельні ділянки, що свідчить про їх вибуття з державної власності всупереч волі держави. 
При цьому, за вищевказаним фактом було порушено кримінальне провадження №62022240040000070 від 03.06.2022, встановлено, що сектором дізнання ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42025022240000018 від 03.02.2025 за ч. 1 ст. 190 КК України.
Окрім цього державний реєстратор Чубатюк Олена Романівна є рідною дочкою відповідача у даній справі ОСОБА_1 .
Як було встановлено із матеріалів цивільної справи, Чубатюк О.Р. мала повноваження по довіреності від ОСОБА_3 для надання документів Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області, та у подальшому здійснювала реєстраційні дії, зокрема зареєструвала право власності на зазначену вище земельну ділянку за ОСОБА_3 .
Із наявних в матеріалах справи доказів слідує, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3331 за ОСОБА_3 зареєстровано 17.09.2021, а вже 12.11.2021, тобто менше ніж через два місяці ділянку відчужено, що свідчить про відсутність в останнього наміру вести особисте селянське господарство. 
За фактичних обставин справи ОСОБА_3 набув право власності на землю без відповідної правової підстави, повторно використавши право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та на підстав наказу, яким йому було відмовлено. 
Згідно договору купівлі-продажу спірної ділянки від 12.11.2021 угода укладалася між представником ОСОБА_3 – ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . 
При укладенні даної угоди покупець ОСОБА_1 , згідно відкритих даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проявивши розумну обачність, міг дізнатися про наявність у ОСОБА_3 земельних ділянок, отриманих на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області для ведення особистого селянського господарства.
При цьому, ОСОБА_1 придбав вказану земельну ділянку у особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. 
А також за обставин даної справи ОСОБА_1 , перебуваючи в родинних відносинах із ОСОБА_9 не міг не знати про неправомірність набуття ОСОБА_3 земельної ділянки.
Аналогічно, в матеріалах справи наявні докази з яких слідує, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3333 за ОСОБА_2 зареєстровано 06.09.2021, а вже 12.11.2021, тобто через два місяці ділянку відчужено, що свідчить про відсутність в останнього наміру вести особисте селянське господарство. 
За фактичних обставин справи ОСОБА_2 набув право власності на землю без відповідної правової підстави, повторно використавши право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. 
Згідно договору купівлі-продажу спірної ділянки від 12.11.2021 угода укладалася між представником ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
При укладенні даної угоди покупець згідно відкритих даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проявивши розумну обачність, міг дізнатися про наявність у ОСОБА_2 земельних ділянок, отриманих на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області для ведення особистого селянського господарства. 
При цьому, ОСОБА_1 придбав вказану земельну ділянку у особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. 
У подальшому відповідач ОСОБА_1 після придбання 12.11.2022 земельних ділянок із кадастровими номерами - 0522210100:03:000:3331 та 0522210100:03:000:3333 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже 17.11.2022 тобто через 5 днів після їх придбання об`єднав їх у одну земельну ділянку 0522210100:03:000:3418.
Окрім цього за обставин даної справи, ОСОБА_1 міг проявити розумну обачність та перевірити факт набуття земельних ділянок продавцями як таких що повторно скористались правом безоплатної приватизації з відкритих загальнодоступних інших джерел, а саме з Публічної кадастрової карти, інформація розміщена на веб-сайті https://map.land.gov.ua (у відкритому доступі перебувала до лютого 2022 року), з відкритих даних земельного кадастру України https://kadastr.live. У відкритому доступі на вебсайті Держгеокадастру України за посиланням https://land.gov.ua/derzhavnyi-fond-dokumentatsii-iz-zemleustroiu міститься перелік землевпорядної документації Державного фонду документації із землеустрою, виготовленої на ділянки на території Вінницької області. 
Перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає доведеним використання відповідачем правомірних приватно-правових засобів з метою створення видимості добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову, що по своїй суті є недобросовісним та свідчить про зловживання учасником цивільного обороту своїми правами. 
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду від 14.01.2025 в справі № 902/1159/22 виснував, що суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані судові рішення, керувалися статтями 387 та 388 ЦК України, відповідно до яких власник (держава) має право витребувати земельні ділянки, які були поділені та/або об`єднані; формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. 
Зазначений підхід повністю узгоджується з позицією судової палати для розгляду справ щодо земельних спорів та права власності КГС ВС, викладеною у постанові від 10.12.2021 у справі № 924/454/20. 
Ураховуючи наведене, витребування земельної ділянки у кінцевого набувача ОСОБА_1 , недобросовісність набуття якого за обставин цієї справи прокурором доведена, відповідатиме принципам справедливості та розумності.
Визначаючись із відповідністю/невідповідністю заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини, суд виходить із наступного.
Приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України Конвенція є частиною національного законодавства, відтак принципи, проголошені у Конвенції, підлягають застосуванню національними судами.
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: (1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; (2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; (3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах.
Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).
Також суд враховує, що критеріями сумісності заходу втручання у право власності із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі обставини:
- чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі. Тобто втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;
- чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;
- чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.
Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції є, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. Водночас відсутність такого порушення є тоді, коли дотримані всі три критерії.
Отже, повинне існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).
У питаннях оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, ЄСПЛ визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах (див. пункти 39 – 43 постанови Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 910/5808/20).
Суд вважає, що за обставинами розглядуваної справи витребування земельних ділянок у відповідача, котрий не є добросовісним набувачем, не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право власності. Позовна вимога про витребування земельної ділянки з володіння відповідача є обґрунтованою, перешкод для застосування механізму статті 387 ЦК України не встановлено, адже втручання держави у його право власності є виправданим, оскільки порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правопорядку у державі.
Окрім цього, із договорів купівлі-продажу встановлено, що вартість земельної ділянки із кадастровим номером - 0522210100:03:000:3333 сторони погодили в розмірі 39800,00 грн., тоді як земельної ділянки із кадастровим номером - 0522210100:03:000:3331 сторони погодили в розмірі 40000,00 грн., представником відповідача, який приймав участь у справі, не було надано жодних доказів, що витребування земельних ділянок у відповідача буде становити для нього надмірний тягар, спричинений втратою грошових коштів та позбавленням засобів для існування.
Поряд із цим слід зауважити, що стороною відповідача не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставин, що використання спірних земельних ділянок є єдиним способом для існування відповідача, хоча тягар доведення саме цих обставин покладено на сторону.
Також суд ураховує, що у випадку повернення земельної ділянки від кінцевого набувача законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до первісного незаконного набувача, в якого придбав земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України, згідно із якою у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.
За таких обставин, суд вважає, що заходи втручання держави у право власності ОСОБА_1 відповідають ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, позаяк є необхідними у демократичному суспільстві та пропорційними легітимній меті, а саме захисту суспільного інтересу щодо забезпечення законності в процедурах приватизації земель державної (комунальної) власності, а тому вимоги прокурора про витребування у комунальну власність в особі Липовецької міської ради Вінницького району земельних ділянок, які увійшли до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418 підлягає задоволенню.
Визначаючись із обґрунтованістю інших позовних вимог про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, припинення права власності на цю земельну ділянку та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Основним критерієм об`єкта цивільних правовідносин є його оборотоздатність, тобто можливість вільно відчужуватися або переходити від однієї особи, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Згідно з частиною 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина 1 статті 182 ЦК України).
Положеннями частини 1 ЗК України унормовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
За змістом положень частин 1-4 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до частини 10 статті 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
З наведеного вбачається, що повернення земельних ділянок у володіння власника (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна в повній мірі не відбувається захисту його порушених прав з огляду на те, що спірні земельні ділянки - 0522210100:03:000:3333 та 0522210100:03:000:3331 були об`єднані та увійшли до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої – Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області, а тому втратили статус об`єкта цивільних прав, з огляду на що рішення суду про витребування майна не є підставою для здійснення державним реєстратором відповідних дій щодо проставлення відмітки про скасування державної реєстрації прав і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи.
Ураховуючи те, що за ОСОБА_1 наразі зареєстровано право не на витребовувані спірні земельні ділянки, а на новоутворену земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:03:000:3418, що не відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника земельної ділянки.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до статей 125, 126 ЗК України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (частина 1 статті 3 вказаного Закону).
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, окрім іншого, під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку.
Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України "Про Державний земельний кадастр".
Відповідно до положень статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.
Згідно із пунктом 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.
Отже, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.
Згідно із частинами шостою - восьмою статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.
Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2025 року у справі № 911/906/23 (провадження № 12-61гс24) вказала, що «105. Земельна ділянка, насамперед, є частиною земної поверхні і в цьому контексті застосовна стаття 79 ЗК України. Проте, не можна залишити поза увагою зміст статті 79-1 ЗК України, яка визначає, що земельна ділянка стає оборотоздатною винятково з моменту її формування, яке завершується присвоєнням кадастрового номера й здійсненням її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації права власності на неї.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2025 року у справі № 911/906/23 (провадження № 12-61гс24) виснувала: «283. Земельна ділянка, яка була об`єднана з іншою ділянкою, проте межі, координати та конфігурація якої відомі, може бути витребувана в порядку статей 387, 388 ЦК України. Проте саме лише судове рішення про витребування такої земельної ділянки, яка до об`єднання існувала не лише як частина земної поверхні, а й як об`єкт цивільних прав в розумінні статті 79-1 ЗК України, не може бути підставою для проведення державної реєстрації права власності позивача на цю ділянку, адже її кадастровий номер скасований, а відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно – закритий.
З огляду на подвійний правовий режим земельної ділянки, реалізація основної позовної вимоги про витребування земельної ділянки є можливою винятково за умови одночасного припинення речових прав на новостворену земельну ділянку та скасування її державної реєстрації. Тож правомірними та ефективними способами захисту порушених прав законного власника земельної ділянки, що перебуває в чужому незаконному володінні іншої особи, за заявою якої проведено державну реєстрацію нової земельної ділянки, що включає в себе спірну земельну ділянку, є припинення речових прав на новоутворену (об`єднану) земельну ділянку, скасування державної реєстрації цієї ділянки та витребування спірної земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана попередньому власнику.
Права позивача на витребувані земельні ділянки мають бути відновлені відповідно до ознак, конфігурації та розташування тих земельних ділянок, які були протиправно об`єднані відповідачем з іншими належними йому ділянками, та які як окремі об`єкти цивільних прав припинили своє існування.
Витребування спірних ділянок та їх виключення зі складу новоутвореної земельної ділянки не має впливати на права відповідача на ті ділянки, які правомірно належали відповідачу до такого об`єднання. З огляду на баланс інтересів учасників спору саме на відповідача мають бути покладені усі додаткові витрати, пов`язані з поновленням його речового права на інші належні йому земельні ділянки, що підлягатиме новій реєстрації у Державному земельному кадастрі у зв`язку з припиненням його права на новостворену (об`єднану) ділянку».
Велика Палата Верховного Суду акцентувмала увагу на тому, що ці висновки застосовні в ситуації, коли відповідач вчиняє дії з метою унеможливлення витребування спірної земельної ділянки, яка до цього існувала не лише в розумінні статті 79 ЗК України – як частина земної поверхні, а й в розумінні статті 79-1 ЗК України – як окремий об`єкт цивільних прав, шляхом об`єднання з іншими належними йому ділянками, правомірність набуття яких не оспорюється. У такому разі потрібно припинити право власності на новостворену земельну ділянку зі скасуванням її державної реєстрації задля того, щоб зробити можливим віндикацію спірного майна. У таких правовідносинах зазначені вимоги є не самостійними способами захисту порушених прав, а слугують меті реалізації основного способу захисту, яким є витребування, а тому припинення права власності на новостворену земельну ділянку та скасування її державної реєстрації не можуть бути застосовані окремо від віндикаційного позову у подібних правовідносинах (див. пункт 149 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2025 року у справі № 911/906/23 (провадження № 12-61гс24)).
Судом було встановлено, що спірні земельні ділянки (кадастровий номер- 0522210100:03:000:3331, та 0522210100:03:000:3333) неправомірно вибули з власності Липовецької міської ради Вінницької області, перебувають в чужому незаконному володінні іншої особи, за заявою якої проведено державну реєстрацію нової земельної ділянки, що включає в себе спірні земельні ділянки.
Отже, правомірними та ефективними способами захисту порушених прав законного власника земельної ділянки у цьому випадку є припинення речових прав на новоутворену (об`єднану) земельну ділянку, скасування державної реєстрації цих земельних ділянок та їх витребування в координатах, межах та конфігурації, що були передані попередньому власнику.
Визначаючись із способами захисту цивільних прав, суд бере до уваги позицію висловлену Верховним Судом у цивільній справі №136/10/23, яка є аналогічною даній справі.
З огляду на викладене та враховуючи встановлені фактичні обставини у даній справі, суд дійшов висновку про задоволення зазначених вище позовних вимог у повному обсязі, оскільки це призведе до ефективного способу захисту порушених прав та законних інтересів позивача.
Судом встановлено, що, в рамках цього провадження було винесено ухвалу 06.01.2023, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 6 га, кадастровий номер 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького (колишнього - Липовецького) району Вінницької області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За змістом ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Прокурор в судовому засіданні просив скасувати заходи забезпечення позову, мотивуючи тим, що у разу задоволення позову, представляючи сторону позивача не зможе виконати рішення суду через діючі заходи забезпечення позову. 
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість скасування вжитих заходів забезпечення у цій справі після набрання рішенням законної сили. 
Вирішуючи питання судових витрат відповідно до с. 141 ЦПК України, суд зазначає наступне.
За подання позовної заяви Вінницькою обласною прокуратурою сплачено за чотирма позовними вимогами судовий збір у розмірі 9 924,00 грн. (том 1, а.с. 1), за подання заяви про забезпечення позову 1240,5 грн. (том 1, а. с. 151).
Оскільки за результатами розгляду позовні вимоги Немирівської окружної прокуратури підлягають задоволенню, тому на їх користь слід стягнути із відповідача понесені судові витрати.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права приватної власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки – задовольнити у повному обсязі.
Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером - 0522210100:03:000:3418 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2661486605020), припинити право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку. 
Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером - 0522210100:03:000:3418. 
Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером - 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої – Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером - 0522210100:03:000:3333, право власності на яку зареєстровано 06.09.2021 державним реєстратором Липовецької міської ради Чубатюк О.Р. за ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-526/15-21-СГ від 30.03.2021, відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних. 
Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, земельну ділянку цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером - 0522210100:03:000:3418, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої – Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області, в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером - 0522210100:03:000:3331, право власності на яку зареєстровано 17.09.2021 державним реєстратором Липовецької міської ради Чубатюк О.Р. за ОСОБА_3 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-525/15-21-СГ від 30.03.2021, відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних. 
Скасувати заходи забезпечення даного позову вжиті за ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 06.01.2023.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Вінницької обласної прокуратури (IBAN UA568201720343110002000003988 в банку – Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету – 2800, отримувач – Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909909) витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 164, 50 (одинадцять тисяч сто шістдесят чотири ) гривні 50 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прйняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники цивільного процесу:
Позивачі:
– Немирівська окружна прокуратура (вул. Шевченка, буд. 23, м. Немирів, Вінницький район, Вінницька області, ЄДРПОУ - 02909909);
– Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, район, Вінницька області, ЄДРПОУ - 04325957);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 39767547);
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній, у зв`язку із релігійними переконаннями);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог :
- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), 
- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя        С. В. Шпортун