ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 333/7571/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2026 року (суддя Л.О. Варнавська)
у справі № 333/7571/25
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 
про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в якому з урахуванням уточнень просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №591 від 03.06.2025, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 25500 грн., а також стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 2846,30 грн., які були примусово стягнуті в рамках ВП №78558552 з банківського рахунку позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова винесена протиправно всупереч приписам КУпАП, а підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності в спірному випадку відсутні.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано роздруківку військово-облікового документу з додатку «Резерв+» з відміткою про уточнення даних 15.08.2025, а також копію військового квитка з відміткою про взяття на облік 28.05.2025. Твердженням позивача, що він мав військово-облікові документи до 28.05.2025, визнані судом такими, що не підтверджені жодним доказом, тому суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення 28.05.2025 складений правомірно. 
Крім того, судом не встановлено порушення вимог закону під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2025 та винесення постанови №591 від 03.06.2025, оскільки позивач власноруч написав заяву про розгляд справи без його участі; з правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис, тому суд дійшов висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення 03.06.2025 без участі позивача не порушує вимог чинного законодавства.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Скаржник вказує, що до військово-облікового документу позивача 28.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 внесені відомості про взяття позивача на військовий облік, а внесення відповідачем таких відомостей спростовує відсутність у позивача 28.05.205 військово-облікового документу. Позивач зауважує, що він неодноразово надав свій військовий квиток 28.05.2025 посадовим особам РТЦК та СП, а ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав належних доказів спростування цього. Вважає, що у спірній постанові не визначено чітко нормативний акт, що передбачає відповідальність за порушення. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно не застосував у спірному випадку примітку до ст.210-1 КУпАП.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою №591 від 03.06.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн. за порушення вимог п.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно цієї постанови 28.05.2025 об 11 год. 40 хв. у АДРЕСА_1 , позивач при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 28.05.2025.
Також у цій постанові вказано, що уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст.258 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2025 № 364, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме: 03.06.2025 о 08:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що військовий квиток забув пред`явити. Свою провину не визнав. 
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. 
Заяв, клопотань щодо переносу розгляду справи на іншу дату, залучення адвоката не надходило. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні. 
Також, зі змісту протоколу №364 від 28.05.2025, складеного оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_4 у відношенні позивача встановлено, що позивач 28.05.2025 о 11-40 год. в АДРЕСА_1 , в період мобілізації не мав при собі та відмовився пред`явити свій військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наданих позивачем пояснень «спочатку забув пред`явити». 
До протоколу додано, в тому числі акт про відсутність військово- облікового документу. 
Актом від 28.05.2025, складеним групою сповіщення, засвідчено, що під час перевірки військово-облікового документу ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі). 
Вважаючи, що постанова №591 від 03.06.2025 підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Статтею 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до ч.6 ст.22 Закону № 3543-XII у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Також відповідно до п. 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, що триває на теперішній час.
Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
В спірному випадку зафіксовані в акті від 28.05.2025 про відсутність військово-облікового документа та в складеному у відношенні позивача протоколі №364 від 28.05.2025 обставини щодо не пред`явлення позивачем військово-облікового документу на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 наявними у справі документами, в тому числі поданими позивачем не спростовуються. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у період проведення мобілізації відсутність військово-облікового документу у осіб, визначених ч.6 ст.22 Закону № 3543-XII, непред`явлення цими особами військово-облікового документу за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, становить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Таким чином, за встановлених у справі обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за настає відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП, підтверджується належними доказами, як то правильно з`ясовано судом першої інстанції. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.
Спірна постанова містить посилання на ч.3 ст.210-1 КУпАП та ч.6 ст.22 Закону № 3543-XII стосовно обов`язку громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського. 
Відтак, вимоги ст.283 КУпАП стосовно зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, у спірній постанові дотримано.
Також, суд апеляційної інстанції не приймає аргументи скаржника стосовно примітки до ст.210-1 КУпАП, адже вона жодним чином не звільняє позивача він виконання обов`язку, визначеного у ст.22 Закону № 3543-XII, мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також не звільняє позивача від відповідальності за порушення такого обов`язку, визначеного ст.22 Закону № 3543-XII.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування спірної постанови №591 від 03.06.2025, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2026 року у справі № 333/7571/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст.272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров