Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1280/26
Номер провадження1-кп/173/148/2026

В И Р О К 
іменем України
08 травня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР № 12026041430000176 від 16.03.2026) стосовно 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дніпровське, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, військовослужбовця військової служби за контрактом на особливий період, перебував на посаді стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.07.2020 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1, ч. 2, ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1, 72 КК України частково приєднати 1 міс. за вироком Жовтоводського міського суду від 13.04.2020 до відбуття визначити 4 р. 1 міс. позбавлення волі. 07.10.2020 за ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Баглійського РС м. Дніпродзержинска від 09.07.2020 змінити та виключити ст. 71 ч. 1. вважати засудженим за ст. 186 ч.2 до 4 років позбавленця волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднати частковий вирок Жовтоводського міського суду від 13.04.2020 з урахуванням ст. 72 КК України остаточно призначити до відбуття 4 р. 1 міс. позбавлення волі;
- 19.10.2022 Дзержинським районним судом м. Кривии Ріг за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, остаточне покарання призначене шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком та остаточно призначене покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі;
- 03.12.2024 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнено 30.12.2025 за ухвалою Солонянського районного суду від 19.12.2025 умовно-достроково, невідбутий строк 04 роки20 днів для проходження військової служби за контрактом до ВЧ НОМЕР_1 ;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч. 5 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період, та проходячи її на посаді стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службові обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14 16 127 128 129 130 19 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 27.02.2026 року, точного часу не встановлено, самовільно залишив частину - місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в районі АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 16.03.2026 року. Так 16.03.2026 був затриманий працівниками поліції ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою вул. Авраменка, буд.21, м. Верхньодніпровськ Кам`янського району, Дніпропетровська область в порядку ст. 208 КПК України, внаслідок чого правопорушення було припинено.
Крім того,  ОСОБА_4 , 16.03.2026 приблизно о 04 год. 50 хв., більш точний час не встановлено, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту, розташованої по вул. Центральній у селищі Дніпровське Кам`янського району Дніпропетровської області, побачив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась у вказаному місці одна. В цей же момент, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений па здійснення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння належного їй майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з мстою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, маючи при собі ніж, який тримав у руці, використовуючи темний час доби, раптовість своїх дій та фізичну перевагу над потерпілою, наблизився до ОСОБА_7 та, демонструючи ніж безпосередньо перед її обличчям, вчинив дії залякувального характеру, чим висловив реальну погрозу негайного застосування насильства, небезпечного для її життя чи здоров`я, у разі відмови передати належні їй речі.
У свою чергу ОСОБА_7 , сприйнявши дії ОСОБА_4 як реальну та безпосередню загрозу своєму життю та здоров`ю, злякалась можливого негайного застосування дщо неї ножа, та, намагаючись зберегти належне їй майно, притиснула до себе пакет чорного кольору, в якому знаходилися особисті речі.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , користуючись тим, що потерпіла внаслідок висловленої ним реальної погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, була позбавлена можливості чинити ефективний активний опір, рукою схопив вказаний пакет, який ОСОБА_7 утримувала при собі, та різко вирвав його з рук, заволодівши майном потерпілої.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи при собі викрадене майно, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, у результаті чого, ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 854 гривні.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини кримінальних правопорушень не оспорює. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він дійсно самовільно залишив військову частину, оскільки період навчання закінчився і він боявся за своє життя. Також у березні 2026 року у сел. Дніпровське він вирвав пакет з рук жінки, яка стояла на зупинці. Ножем погрожував з метою залякування, застосовувати його не збирався, телефон потерпілої потім віддав за борги. Щиро кається у скоєному, телефон повернули потерпілій.
Обвинувачений повідомив суду, що визнає вину добровільно, жодного насильства, примусу, погроз чи обіцянок з метою спонукання до визнання вини до нього не застосовувалося і не пропонувалося.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
У зв`язку з тим, що обвинувачений розповів про обставини кримінального правопорушення, ніхто із учасників не заперечує кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не має наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінальних правопорушеннь та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 4 ст. 187 КК України як вчинення нападу з меті заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стапу.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, і обставини, що обтяжують покарання, а саме:
ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, є військовослужбовцем, яким самовільно залишив місце служби, за місцем проживання та проходження служби характеризується негативно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб не має, раніше неодноразово судимий, у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставини, що пом`якшують покарання відсутні. 
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України, так як таке покарання буде належною карою за вчинене кримінальне правопорушення, достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, ОСОБА_4 03.12.2024 засуджений Верхньодніпровським районним судом за ст. 185 ч. 4, 125 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та звільнений 30.12.2025 за ухвалою Солонянського районного суду від 19.12.2025 умовно-достроково, невідбутий строк 04 роки20 днів для проходження військової служби за контрактом.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 під час умовно-дострокового звільнення вчинив нове кримінальне правопорушення, то остаточне покарання необхідно призначити за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2026 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 
У зв`язку з винесенням обвинувального вироку та призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін.
Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосоване попереднє ув`язнення, то відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України йому необхідно зарахувати у строк покарання тримання під вартою з моменту затримання до моменту проголошення вироку суду із розрахунку день за день. 
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання:
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років,
за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавленні волі строком на 8 (вісім) років.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 5 місяців.
Залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти  ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме з 08.05.2026.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16.03.2026 по 07.05.2026 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: мобільних телефон марки Nokia моделі «ТА-1235», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_8 , залишити у власності потерпілої; матеріали службового розслідування в/ч НОМЕР_1 обсягом 22 арк., щодо вчинення СЗЧ ОСОБА_4 – зберігати у матеріалах справи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати представникові потерпілої сторони.

Суддя ОСОБА_1