Справа № 286/4610/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л. , 
із секретарем Павленко Л. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування, - , -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду і просить визнати за нею – ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала її чоловіку – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на частку житлового будинку у спільній сумісній власності по АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.04.2019. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як проживала та була зареєстрована разом з ним на день його смерті. Однак, отримати свідоцтво на спадщину за законом вона не може, у зв`язку з тим, що на вказаний житловий будинок право власності було зареєстровано як спільна сумісна власність та не було виділено частку померлого.
Рішенням Овруцької міської ради Житомирської області № 536 від 29.03.2019 було передано безоплатно в спільну власність ОСОБА_2 - чотирьохкімнатний будинок АДРЕСА_2 . Склад сім`ї - 2 чоловіка. 
5 квітня 2019 року виконавчий комітет Овруцької міської ради Житомирської області видав свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 на одноквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї - ОСОБА_1 . 
Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано державним реєстратором Овруцької міської ради Житомирської області та надано витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
У витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності при реєстрації права власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в розділі вид спільної власності зазначено спільна сумісна, в розділі розмір частки - 1. Державний реєстратор при реєстрації невірно вказала розмір частки. Внесені нею відомості не відповідають дійсності на наявним документам.
У витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності при реєстрації права власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в розділі вид спільної власності зазначено спільна сумісна, в розділі розмір частки - 1. Державний реєстратор при реєстрації невірно вказала розмір частки. Внесені нею відомості не відповідають дійсності на наявним документам.
Зважаючи на неправильність реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виникли труднощі в оформленні спадщини після померлого чоловіка.
Право власності житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за нею та її чоловіком як спільна сумісна власність і вказано розмір частки кожному - 1. Хоча вірно було б зазначити як 1/2 частка житлового будинку.
Також доцільно визнати за нею право власності у спільній сумісній власності житлового будинку АДРЕСА_1 в 1/2 частці, так як я в подальшому, через помилки державного реєстратора вона не зможе провести реєстрацію належної їй та успадкованої нею частки після смерті чоловіка.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача надала клопотання, в якому також просить справу слухати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечує. 
Суд, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, ст. ст. 15,16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.
Під час судового розгляду справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області «Про передачу в особисту власність квартир, будинків Овруцької міської об`єднаної територіальної громади» від 29.03.2019 №536 було передано ОСОБА_2 безоплатно в спільну власність чотирьохкімнатний житловий будинок АДРЕСА_3 загальною площею 97,3 кв. м, жилою площею 60,0 кв. м. Склад його сім`ї – 2 чоловіки (а. с. 13). 
З копії свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 05.04.2019 вбачається, що виконавчий комітет Овруцької міської ради Житомирської області посвідчує, що одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , 1956 року народження, та членам його сім`ї – ОСОБА_1 , 1959 року народження (а. с . 14). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.02.2025 (а. с. 9). 
Відповідно, на день його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві спільної сумісної власності, що підтверджується вищевказаною копією свідоцтва про право власності на житло. 
Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. 
Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).
Позивач є дружиною спадкодавця та спадкоємцем за законом 1-ї черги. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як була зареєстрована та проживала разом з ним на день його смерті. Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на 1/2 частину спірного житлового будинку позивач оформити не може, так як на вказаний житловий будинок право власності було зареєстровано, як спільна сумісна власність та не було відповідно виділено частку померлого. 
Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 20.01.1979, довідки Овруцької міської ради №11-627 від 18.06.2025, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2048/02-31 від 09.10.2025 та повідомленнями Овруцької ДНК №349/01-16 від 26.02.2026 і приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О. М. №76/01-16 від 26.02.2026. 
Копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №164486400 та №164485779 від 22.04.2019 свідчать, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Вид спільної власності: спільна сумісна; розмір частки визначено як 1 (за кожним) (а. с. 15-16). 
Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
В ч.ч.2, 5 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» законодавець закріпив, що у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.
У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.
Виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про залишення заяви без руху або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).
Таким чином, зважаючи, що спірний житловий будинок належав подружжю на праві спільної сумісної власності, відповідно частки чоловіка та дружини є рівними, тобто по 1/2 частині, державним реєстратором помилково було виставлено при реєстрації права власності частки їх як 1 (хоча відповідно до положень ч.1 ст. 368 ЦК України частка в такому випадку не визначається), чоловік позивача помер та відповідно не може звернутися до державного реєстратора із заявою про виправлення помилки, а відтак в даній частині порушене право позивача підлягає захисту та за нею слід визнати право власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку (домоволодіння). 
Правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання права власності на іншу 1/2 частину житлового будинку (належну ж їй – позивачу) відсутні, оскільки наявна встановлена законодавцем можливість виправлення помилки державного реєстратора під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, тобто позивача. 
Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. 
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. в дохід держави. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,- 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково. 
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю. 

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:	  	А.  Л.  Гришковець     Повний текст рішення складено 25.05.2026.