ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23114/25	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/139/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Черніцького Івана Романовича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 листопада 2025 року про передачу справи до іншого суду за підсудністю, постановлену суддею Ромазаном В.В. у цивільній справі №607/23114/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “УСГ” про стягнення страхової виплати внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ “СК “УСГ” 89993,00 грн майнової шкоди як невиплачене страхове відшкодування. 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 листопада 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УСГ» про стягнення страхової виплати внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Черніцький І.Р. просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 листопада 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції помилково застосував загальні правила територіальної підсудності, передбачені статтею 27 ЦПК України, та безпідставно не врахував положення частини шостої статті 28 ЦПК України, яка надає позивачу право пред`явити позов про відшкодування шкоди, заподіяної майну, також за місцем заподіяння шкоди.
Вважає, що заявлені вимоги, хоча й пред`явлені до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування, фактично пов`язані з відшкодуванням майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася у місті Тернополі. Тому позивач мав право звернутися з позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, а висновок суду про передачу справи за місцезнаходженням відповідача є помилковим і таким, що обмежує право позивача на вибір альтернативної підсудності.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 4 грудня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 листопада 2025 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Черніцького І.Р. на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2025 року. Витребувано із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали цивільної справи №607/23114/25.
9 грудня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду надійшло повідомлення від Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про те, що матеріали справи №607/23114/25 надіслані в Солом`янський районний суд міста Києва для розгляду, отримані судом 01 грудня 2025 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року витребувано у Солом`янського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи №607/23114/25.
1 червня 2026 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи №607/23114/25.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 3 червня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Передаючи справу за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли з договору страхування та стосуються стягнення з відповідача страхового відшкодування, а не безпосередньо відшкодування шкоди її заподіювачем.
З огляду на це суд дійшов висновку, що положення частини шостої статті 28 ЦПК України про альтернативну підсудність позовів про відшкодування шкоди, заподіяної майну, у цих правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки відповідач є страховиком і виконує зобов`язання за договором страхування. Встановивши, що місцезнаходженням ПАТ «Страхова компанія «УСГ» є місто Київ, вулиця І. Федорова, 32А, що належить до територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва, суд першої інстанції дійшов висновку про непідсудність справи Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області та наявність підстав для її передачі на розгляд іншого суду відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з врахуванням наступного.
Згідно з ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.
Отже, вказана норма передбачає, що це є правом позивача обирати суд для пред`явлення позову, що виникають з приводу завдання шкоди майну фізичної особи.
При цьому, якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передавати справу до іншого суду з мотивів непідсудності справи цьому суду.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» позови, що виникають із відносин відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пред`являються до суду за загальними правилами підсудності. При цьому суд має враховувати право позивача на пред`явлення позову про відшкодування шкоди також за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування, або за місцем завдання шкоди чи виконання договору у разі виникнення спору із договору страхування.
Предметом позову у цій справі є відшкодування ПрАТ “СК “УСГ” шкоди, заподіяної належному ОСОБА_1 майну, а саме автомобілю марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 9 квітня 2025 року в м. Тернополі по вул. Гайова.
Отже, відповідно до ч.6 ст. 28 ЦПК України, позов у цій справі може бути пред`явлено за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача.
Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності та звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області - за місцем заподіяння шкоди.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва, на це уваги не звернув та в порушення вимог ч.6 ст. 28 ЦПК України дійшов помилкового висновку про те, що зазначений спір має розглядатися саме за місцем знаходженням відповідача.
За таких обставин, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 листопада 2025 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 379, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Черніцького Івана Романовича — задовольнити.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 листопада 2025 року — скасувати.
Справу направити до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 4 червня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Гірський Б.О.

Костів О.З.