Справа № 464/5387/25
пр.№ 2/464/896/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026    Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого – судді Дулебка Н.І., 
за участі: секретаря судового засідання – Михайлів О.Т., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, –

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 48360,50 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30.07.2021, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04.06.2021 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 30.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що донька має незадовільний стан здоров`я, існують натяки на можливу вразливість, пов`язану з ситуацією в родині. У зв`язку з цим, позивачкою понесено витрати на лікування дитини у розмірі 2000 Євро, половину вартості яких просить стягнути з відповідача, що становить 48 360,50 грн. 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та надав оригінали частини документів на підтвердження понесених позивачкою додаткових витрат на лікування дитини. В судове засідання від 02.06.2026 представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім цього, встановлено, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30.07.2021. 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04.06.2021 вирішено стягувати з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто 30.03.2021, і до досягнення дитиною повноліття.
Окрім цього рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2025 збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04.06.2021, та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
До передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Згідно з наданим медичним висновком (перекладеним українською мовою з італійської мови), під час обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено ознаки тривожності, що потребують структурного діагностичного оцінювання, натяки на можливу вразливість, пов`язану із ситуацією в родині. 
З наданих стороною позивача доказів встановлено і підтверджено оригіналами документів те, що позивачем понесено додаткові витрати на лікування доньки, зокрема:
-на оплату стоматологічних послуг ОСОБА_5 , що підтверджується квитанцією «Family Dent» №3508-2022 від 15.09.2022 на суму 250 Євро; квитанцією стоматологічного кабінету «Giuva s.r.l.tp» №1541/2025 від 24.04.2025 на суму 140 Євро та квитанцією №2358/2025 від 20.06.2025 на суму 140 Євро, 
-на оплату послуг клінічної та інструментальної діагностики, що підтверджується квитанцією №6.603/2025 від 19.02.2025 на суму 60 Євро; 
Окрім цього, на підтвердження додаткових витрат на дитину позивачем подано графік платежів протягом 2022-2024 років за послуги стоматологічної клініки «Family Dent», оформлений на ім`я дитини ОСОБА_6 , загальною вартістю 1250 Євро. Крім цього, у такому документі вказано: «Залишкових внесків для сплати 0».
Загальна сума витрат із врахуванням долучених платіжних доручень складає 1840 Євро, що еквівалентно 94 999,20 грн станом на 08.06.2026. 
Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути додаткові витрати на дитину, пов`язані з лікування дитини в розмірі 47 499,60 грн., що становить половину їх вартості.
Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на підставі квитанцій №3930-2022 від 13.10.2022 на суму 250 Євро, №192.520 V.d від 05.06.2023 на суму 84 Євро та №1798/2025 від 14.05.2025 на суму 122 Євро, суд дійшов висновку, що такі вимоги є недостатньо обґрунтованими, оскільки з вказаних квитанцій неможливо з`ясувати, кому саме надані стоматологічні послуги та таким чином встановити, що саме такі витрати стосуються дитини.
Крім цього, суд не бере до уваги надані позивачем виписку з банківського рахунку на суму 330 Євро (а.с. 84), та документи на суму 59 Євро, 76,40 Євро, 50 Євро, 138 Євро (а.с. 87-90), оскільки в ході розгляду справи оригінали таких документів, складених іноземною мовою та їх переклад, суду не надано. 
Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину в розмірі 47 499,60 грн.
Крім цього, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1189,51 грн., судовий збір в іншій частині, у зв`язку зі звільненням позивача від сплати такого, необхідно компенсувати за рахунок держави.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 08.06.2026.
Керуючись статтями 10, 12, 13,141, 259, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, статтями 180, 185 Сімейного Кодексу України, суд, – 

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) понесені додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 47 499 (сорок сім тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 60 копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) гривень 51 копійка, судовий збір в іншій частині – компенсувати за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 08.06.2026.

Головуючий       Назарій ДУЛЕБКО