Справа № 331/1927/26
Провадження № 2/331/2426/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
18.05.2026 

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Коропи А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 03.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №5055641, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом. 
05.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір №77548876, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом. 
28.12.2021між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №28-12/2021-72 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за Договором №5055641 від 03.10.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 
10.03.2023 на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за договором №5055641 від 03.10.2021укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №5055641 від 03.10.2021.
27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №27/01/2022 відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за Договором №77548876 від 05.09.2021укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 
10.01.2023 на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за договором №77548876 від 05.09.2021 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №77548876 від 05.09.2021.
Загальний розмір заборгованості по кредитним договорам становить 24 953,86 грн., з яких 7000,00 гривень - заборгованість за основним боргом, 17 862,36 гривень заборгованість за процентами, інфляційні збитки - 80.00 грн., 11.50 гривень нараховані 3% річних. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2026 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням, відзив на позовну заяву не надав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками та конверти з судовою повісткою, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення – «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
03.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №5055641, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом. 
Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 2000.00 грн. 
П.1.3. Кредит надається строком на 15 днів з 03.10.2021 (строк кредитування). 
П.1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 18.10.2021.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3.0 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 03.10.2021 року відповідач підписав електронний договір позики №5055641 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТзОВ « Мілоан» кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. на свій банківський рахунок.
28.12.2021між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №28-12/2021-72 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за Договором №5055641 від 03.10.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 
10.03.2023 на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за договором №5055641 від 03.10.2021укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №5055641 від 03.10.2021.
До нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та/чи стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню права вимоги, якщо такі не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).
Згідно Додатку до Договору № 10-03/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023 про відступлення (купівлю-продажу) права вимоги від 10.03.2023 року у списку боржників, право вимоги виконання грошових зобов`язань до яких перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» наявний також боржник ОСОБА_1 .
Договори факторингу містять всі необхідні істотні умови, які свідчать про чинність даних договорів та про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Договори факторингу є дійсними та в судовому порядку не оскаржувалися.
05.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір №77548876, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Згідно п. 1. Договору Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), без забезпечення, на погоджений строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми Позики протягом Строку Позики згідно Графіка платежів, або достроково.
Відповідно до п. 2.1. Договору Сума Позики становить 5000.00 грн.
Відповідно до п.2.2. Кредит надається строком на 64 дні.
Відповідно до п. 2.3. Договору процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.60 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до п. 5.2. Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету (надалі «Правила»), розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 05.09.2021 року відповідач підписав електронний договір позики №77548876 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. на свій банківський рахунок.
27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №27/01/2022 відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за Договором №77548876 від 05.09.2021укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 
10.01.2023 на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за договором №77548876 від 05.09.2021 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №77548876 від 05.09.2021.
Відповідно до п. 2.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики.
У відповідності до 5.2. Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді.
З моменту відступлення (передачі) первісним кредитом новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги.
До нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та/чи стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню права вимоги, якщо такі не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).
Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», на виконання умов Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням умов Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) від 10 січня 2023 року від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Згідно Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) права вимоги від 10 січня 2023 року у списку боржників, право вимоги виконання грошових зобов`язань до яких перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» наявний також боржник ОСОБА_1 .
Договори факторингу містять всі необхідні істотні умови, які свідчать про чинність даних договорів та про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Договори факторингу є дійсними та в судовому порядку не оскаржувалися.
Отже, факт переходу до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прав первісного кредитора до ОСОБА_1 за вказаними Кредитними договорами є доведеним.
ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Мілоан» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань.
З наданого розрахунку суми заборгованості за договорами позики №77548876 від 05.09.2021 року, №5055641 від 03.10.2021 вбачається, що борг відповідача по даному договору станом на 09.03.2026 року становить 24 953,86 грн., з яких 7000,00 гривень - заборгованість за основним боргом, 17 862,36 гривень заборгованість за процентами, інфляційні збитки - 80.00 грн., 11.50 гривень нараховані 3% річних.
При цьому, з даних розрахунків встановлено, що ОСОБА_1 не здійснила жодної сплати з метою погашення кредиту, що свідчить про її відмову від добровільного повернення боргу.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 3ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Уст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною першою статті 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредиторприйняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ч.1, 2ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Вказане свідчить про те, що Договір про споживчі кредити були укладені у відповідності до норм ЗУ «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Оскільки, кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти не спростував належними та допустимими доказами факт зарахування кредитних коштів, як і факт належності їй карткового рахунку зазначеного в договорі.
Свої зобов`язання з надання кредитних коштів ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та «Мілоан» виконало. При цьому відповідач суму позики у встановлений договором строк не повернув.
Факт отримання коштів відповідачем не заперечується.
Щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами за Кредитними Договорами, суд зазначає наступне.
Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
Отже, з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за умовами Договору №5055641 від 03.10.2021, укладеного ТОВ «Мілоан» з відповідачем, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 15 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором №5055641 від 03.10.2021 в сумі 13 803,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -11803.00 грн. 
ТОВ «Мілоан» просило стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. 
Відповідно до умов Договору №5055641 від 03.10.2021 року сума позики становила 2000 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 5% за день. Строк кредитування 15 днів.
Отже, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за цимДоговором №5055641 від 03.10.2021 року становить 1500,00 грн. (2000*5%*15) в іншій частині, заборгованість по процентам стягненню з відповідача не підлягає, оскільки договором встановлена фіксована(стандартна) процентна ставка 5 %, умови договору сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором №5055641 від 03.10.2021 у сумі 3500,00 грн., з яких: 2000,00 грн. сума основного боргу; 1500,00 грн. сума заборгованості за процентами.
За умовами Договору № 77548876 від 05.09.2021 року , укладеного ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з відповідачем, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 64 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором № 77548876 від 05.09.2021 в сумі становить 11 150,86 грн, з яких: Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 5 000.00 грн., Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6059,36 грн., Інфляційні збитки - 80.00 грн. Нараховані 3% річних -11,50 грн.
ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» просило стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. 
Відповідно до умов Договору № 77548876 від 05.09.2021 року сума позики становила грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,60% за день. Строк кредитування 64 днів.
Отже, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за цимДоговором №77548876 від 05.09.2021 року становить 5120,00 грн. (5000*1,60%*64) в іншій частині, заборгованість по процентам стягненню з відповідача не підлягає, оскільки договором встановлена фіксована(стандартна) процентна ставка 1,60 %, умови договору сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором №77548876 від 05.09.2021 року у сумі 10 120,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 5 000.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5120.00 грн., інфляційні збитки – 80.00 грн., нараховані 3% річних -11.50 грн.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами у сумі 15 331,50 грн.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: копію Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну; копію заявки на надання юридичної допомоги № 600 від 01.01.2026 року на суму 13 000,00 грн ; копію витягу з Акту №18 віж 30.01.2026 року про надання юридичної допомоги.
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.
Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, частковим задоволення позовних вимог, тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи,суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1635,80 грн.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530,625, 629, 1049, 1050, 1054, ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» ( ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд.3, оф.306 ) заборгованість за Договорами позики у розмірі 15 331,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»( ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд.3, оф.306 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1635,80 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 000, 00 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення складено 18.05.2026 року.

Суддя Н.В.Фісун