УХВАЛА

11 травня 2026 року
м. Київ
справа №425/3312/17
провадження № 51-5074 ск 19
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 7 липня 2023 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 грудня 2025 року,
установила:
Захисник  ОСОБА_4 звертався з касаційною скаргою на вказані судові рішення. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд) ухвалою від 6 квітня 2026 року залишив без руху і надав п`ятиденний строк для усунення недоліків. У рішенні Суду також було зазначено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Наразі  ОСОБА_4 скерував до Суду нову касаційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку оскарження оспорюваних рішень. Пропущення строку захисник мотивує тим, що не отримав згаданої ухвали від 6 квітня 2026 року, а про її постановлення дізнався з бази даних Єдиного державного реєстру судових рішень.
Перевіривши наявні в матеріалах провадження за касаційною скаргою документи та доводи автора звернення щодо причин пропущення строку оскарження, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалу апеляційного суду було проголошено 17 грудня 2025 року. Тому, зважаючи на правила статей 115, 426 КПК, для захисника строк касаційного оскарження судових рішень закінчився 18 березня 2026 року. Однак нову скаргу ОСОБА_4 направив електронною поштою лише 25 квітня 2026 року, тобто після закінчення встановленого законом загального строку касаційного оскарження та поза межами спеціального п`ятиденного строку, наданого Судом ухвалою від 6 квітня 2026 року, що не заперечується автором звернення. 
У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Усупереч наведеним законодавчим положенням захисник зазначив аргументи, які йдуть у розріз із фактичними даними. Попри твердження останнього про неотримання ним ухвали Суду від 6 квітня 2026 року, згідно з документами, що містяться в матеріалах провадження за скаргою, указане рішення ОСОБА_4 було вручено 10 квітня 2026 року і цей факт зафіксовано в рекомендованому поштовому повідомленні. Отже, посилання скаржника на пропущення строку через відсутність у нього згаданої ухвали не можна визнати спроможними. Інших доводів щодо поважності причин недодержання строку оскарження автор скарги не навів.
Ураховуючи викладене й невідображення в поданому звернені відомостей, котрі би спростовували/ ставили під сумнів вручення захиснику 10 квітня 2026 року поштового відправлення (ухвали Суду від 6 квітня 2026 року), колегія суддів не вбачає підстав уважати, що пропущення встановленого законом строку оскарження було зумовлено об`єктивними обставинами та з поважних причин.
Тому слід відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку.
Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо: особа не усунула в установлений строк недоліків касаційної скарги, яку було залишено без руху; її подано після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
На підставі цих положень ст. 429 КПК належить повернути касаційні скарги їх авторові. 
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку, а касаційні скарги на вирок Вищого антикорупційного суду від 7 липня 2023 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 грудня 2025 року повернути особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3