Справа № 626/466/26
Провадження № 2/626/627/2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
19.05.2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Дудченка В.О., 
за участю секретаря – Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестин, в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в сумі 23986,27 грн. та сплаченого судового збору в сумі 2662,40грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.07.2023 року на місті а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, 150 км, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ» реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та транспортного засобу «Mercedes-Benz» реєстраційний № НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ВАЗ» реєстраційний № НОМЕР_1 було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 3682172.
У відповідності до умов вказаного Договору обов`язкового страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування.
Відповідно до Постанови Красноградського районного суду Харківської області від 27.07.2023 року по справі 626/1940/23, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та 130 КУпАП, та відповідно винним у настанні дорожньо-транспортній пригоди.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа в рамках договору прямого врегулювання та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування, яке складає 23 986,27 грн.
За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
в) в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Отже, на підставі вищезазначеного, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому.
Таким чином, в розумінні ст. 993, 1187, 1191 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страховику потерпілої особи.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 24.02.2026 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 19.03.2026 року закрите підготовче провадження по справі та призначено її розгляд по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач, у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. При цьому від нього надійшла відповідна заява про повне визнання позову та проведення судового засідання без його участі.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, свою позицію щодо позову учасники судового процесу висловили в поданих до суду заявах, при цьому у справі достатньо наявних матеріалів для її розгляду та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності прийшов до наступних висновків.
08.07.2023 року на місті а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, 150 км, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ» реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та транспортного засобу «Mercedes-Benz» реєстраційний № НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ВАЗ» реєстраційний № НОМЕР_1 було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 3682172.
У відповідності до умов вказаного Договору обов`язкового страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування.
Відповідно до Постанови Красноградського районного суду Харківської області від 27.07.2023 року по справі 626/1940/23, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та 130 КУпАП, та відповідно винним у настанні дорожньо-транспортній пригоди.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа в рамках договору прямого врегулювання та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування, яке складає 23 986,27 грн.
За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
в) в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Отже, на підставі вищезазначеного, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому.
Таким чином, в розумінні ст. 993, 1187, 1191 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страховику потерпілої особи.
Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»).
Враховуючи, що ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль засобу «Mercedes-Benz» реєстраційний № НОМЕР_2 , що сталась з вини водія ОСОБА_1 , а ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було здійснено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, суд вважає, що позивач має право вимоги на відшкодування шкоди в порядку регресу.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 23986,27 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити.
Стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (код ЄДРПОУ 22868348)суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 23986,27грн.

Стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (код ЄДРПОУ 22868348)судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя