Справа № 991/1/26
Провадження №11-кп/991/71/26
Головуючий суддя 1 інст.- ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року місто Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого-судді   ОСОБА_2 ,
суддів:   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
представників потерпілого/ 
цивільного позивача АТ «Укргазвидобування»: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
засудженого/цивільного відповідача     ОСОБА_10 , 
його захисників/представників цивільного відповідача:
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,    
виправданого/цивільного відповідача  ОСОБА_14 , 
захисника виправданого/цивільного відповідача ОСОБА_14 - ОСОБА_15 ,
захисники засудженого/цивільного відповідача ОСОБА_10 - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу представника цивільного позивача Акціонерного товариства «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 на вирок Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні №52017000000000218 від 31 березня 2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, освіта повна вища, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , утримується під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», на час інкримінованого злочину - Голова Державної фіскальної служби України, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,
ОСОБА_14 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта повна вища, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 , на час інкримінованого злочину - заступник директора/в.о. директора Департаменту ДФС України, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, 
у частині вирішення цивільного позову,

в с т а н о в и л а:

Зміст судового рішення суду першої та апеляційної інстанції, вимоги апеляційної скарги
Вироком Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 17 000 грн та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на три роки. Вирішено питання щодо запобіжного заходу, початку строку відбуття покарання, у тому числі зарахування у строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення.
ОСОБА_14 визнано невинуватим та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.364 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину та вирішено питання щодо запобіжного заходу.
Крім того, вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів і документів, заходів забезпечення кримінального провадження, які були застосовані ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду міста Києва, колегії суддів Апеляційного суду міста Києва та ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва, у тому числі цивільного позову АТ «Укргазвидобування», який пред`явлено до ОСОБА_10 та ОСОБА_14 про стягнення збитків (майнової шкоди).
01 грудня 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 , у якій він просить вирок суду у частині, що стосується вирішення цивільного позову скасувати, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким вимоги цивільного позову задовольнити у повному обсязі. На його думку, судове рішення є незаконним, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання у частині пред`явленого цивільного позову AT «Укргазвидобування» до ОСОБА_14 , залишив його без розгляду з підстав, які не передбачені нормами КПК України. Вказані дії свідчать про істотне порушення вимог ч.3 ст.129 КПК України, недотримання якої перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення. Крім того, суд незаконно відмовив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, оскільки вимоги ст.62, 128 КПК України не передбачають залучення під час розгляду кримінального провадження держави як цивільного відповідача. Отже, вирішуючи цивільний позов АТ «Укргазвидобування», суд безпідставно розширив коло осіб, які можуть бути цивільними відповідачами у кримінальному процесі, чим істотно порушив вимоги чинного КПК України. Крім того, суд неправильно застосував положення ч.1 ст.543 та ст.1174 ЦК України, у тому числі не врахував висновки Верховного Суду, які викладено у постановах від 03 грудня 2024 року у справі №761/18548/18, від 29 вересня 2020 року у справі №362/167/19 та від 06 квітня 2021 року у справі № 734/3592/17.
22 грудня 2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - ОСОБА_15 на апеляційну скаргу представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування», у яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, вирок Вищого антикорупційного суду в частині вирішення цивільного позову стосовно ОСОБА_14 залишити без змін. На його думку, суд першої інстанції обґрунтовано встановив недоведеність причетності ОСОБА_14 до надання розстрочень та вірно зазначив, що його дії після їх надання були спрямовані на виконання службових обов`язків, а не на приховування злочинних дій або ухилення від відповідальності. Доводи апеляційної скарги, що суд залишив цивільний позов без розгляду у зв`язку з виправданням ОСОБА_14 через недоведеність вчинення ним злочину, а не у зв`язку з виправданням за відсутності в його діях складу злочину або його непричетності до вчинення злочину, як передбачено ч.3 ст.129 КПК України, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм кримінального процесуального законодавства та навмисному спотворенні правової природи підстав виправдання. Поняття «недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим» (п.2 ч.1 ст.373 КПК України) та «непричетність до вчинення кримінального правопорушення» (ч.3 ст.129 КПК України) є тотожними, тому цивільний позов підлягає залишенню без розгляду. Грошові кошти у сумі 44 840 739,41 грн, які стягнуті з АТ «Укргазвидобування», не є збитками у цивільно-правовому розумінні, у тому числі, не є збитками, заподіяними протиправними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . Даний розмір грошових коштів є податковим боргом, що виник у зв`язку з невиконанням оператором спільної діяльності ТОВ Фірма «ХАС» обов`язків зі сплати рентної плати за користування надрами, тобто є законним стягненням податкового боргу у порядку, передбаченому податковим законодавством України. Предметом цивільного позову фактично є вимога про відшкодування коштів, які законно стягнуті як податковий борг, а не вимога про відшкодування збитків, заподіяних протиправними діями. Законне стягнення податкового боргу не може розглядатися як заподіяння збитків, оскільки виконання вимог податкового законодавства не є протиправним діянням, яке могло б бути підставою для цивільно-правової відповідальності. Таким чином, процесуальне рішення суду першої інстанції про залишення цивільного позову без розгляду відповідає фактичним обставинам справи, не порушує прав цивільного позивача та не позбавляє АТ «Укргазвидобування» права на захист своїх цивільних прав та охоронюваних законом інтересів.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07 січня 2026 року виділено з кримінального провадження матеріали, що стосуються цивільного позову в кримінальному провадженні №52017000000000218 від 31 березня 2017 року, в окреме провадження, кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 у цій частині зупинено до набрання вироком суду законної сили або постановлення іншого судового рішення у провадженні №52017000000000218 по суті інших апеляційних скарг.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 02 квітня 2026 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_10 та його захисників задоволено частково, вирок суду змінено шляхом виключення із нього посилань на показання свідка ОСОБА_18 , якими обґрунтовується доведення обвинувачення ОСОБА_10 , а також у частині зарахування його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання. Арешти, які накладено на підставі судових рішень залишено у силі до вирішення виділеного апеляційного провадження у частині цивільного позову.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 21 квітня 2026 року кримінальне провадження у частині розгляду апеляційної скарги представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 на вирок Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року про обвинувачення: ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, та ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України в частині цивільного позову поновлено.

Узагальнений виклад позицій учасників апеляційного розгляду
У судових засіданнях представники потерпілого/цивільного позивача АТ Укргазвидобування» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доводи, які зазначені у апеляційній скарзі, підтримали, просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній. Вважають, що підстави для закриття апеляційного провадження відсутні.
Додатково представник ОСОБА_8 пояснив, що судова практика, на яку вони посилаються у позовних вимогах, є релевантною. У них є багато адміністративних справ, які є наслідком незаконних рішень обвинуваченого ОСОБА_10 . Він не вважає, що у даному випадку відповідальність має нести держава в особі ДПС України, оскільки шкода завдана злочином вчиненим засудженим.
Засуджений/відповідач ОСОБА_10 , його захисники/представники відповідача ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 заперечили проти задоволення цивільного позову, просили провадження за апеляційною скаргою закрити, так як вважають, що вирок набрав законної сили 02 квітня 2026 року, у тому числі в частині вирішення цивільного позову, яким відмовлено у стягненні шкоди з ОСОБА_10 . Вважають, що виділення в окреме провадження цивільного позову суперечить нормам КПК України, хоча їх касаційна скарга була залишена без задоволення. 
Засуджений/відповідач ОСОБА_10 додатково пояснив, що вважає, що суд першої інстанції у частині цивільного позову прийняв єдине правильне судове рішення. Згідно додаткових умов до договорів про спільну діяльність саме позивач мав сплачувати платежі, оскільки є платником податків. Наполягає на тому, що несплачені платежі не є збитками. Вказане підтверджується рішеннями судів, які додані представником позивача, ухвалені у порядку адміністративного судочинства. Підтримав позицію своїх представників.
Захисники/представники відповідача ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 додатково пояснили, що судова практика, на яку посилається представник позивача, є нерелевантною. Суд першої інстанції постановив вирок у частині вирішення цивільного позову правильне та законне. За незаконні дії, хоча вони і не погоджуються із засудженням їх підзахисного, у даному випадку має нести держава в особі ДПС України як правонаступник ДФС України. Відсутність заподіяння шкоди підтверджується висновками експертизи, які ними надано. Їм суд першої інстанції не надавав оцінки як неналежним.
Виправданий/відповідач ОСОБА_14 та його захисник/представник цивільного відповідача ОСОБА_15 підтримали надані заперечення, просили апеляційну скаргу представника потерпілого/цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_9 залишити без задоволення. Також підтримали клопотання сторони ОСОБА_10 про закриття апеляційного провадження.
Прокурори у судовому засіданні підтримали позовні вимоги цивільного позивача підтримали, просили їх задовільнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Заперечили проти закриття апеляційного провадження.
У судове засідання захисник/представник цивільного відповідача ОСОБА_10 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не з`явилися, їх неявка не перешкоджала апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Заслухавши суддю-доповідача, інших учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали виділеного кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно матеріалів справи 10 листопада 2017 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №52017000000000218 від 31 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 КК України, та ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, у тому числі цивільний позов ПАТ «Укргазвидобування» до ОСОБА_10 та ОСОБА_14 про стягнення солідарно збитків (майнової шкоди) у розмірі 35 282 862,17 грн (т.1, а.с.1-85). 
Під час судового розгляду кримінального провадження ПАТ «Укргазвидобування» змінено організаційно-правову форму із Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство, а тому належним позивачем, на даний час, у цій справі є АТ «Укргазвидобування».

Позовні вимоги АТ «Укргазвидобування» 
05 березня 2024 року представник АТ «Укргазвидобування» подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (т.1, а.с.86-142), у якій просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 на користь АТ «Укргазвидобування» збитки (майнову шкоду) у розмірі 44 840 739,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «Укргазвидобування» було стороною договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04 лютого 2004 року (далі - ДСД), укладеного між ТОВ Фірма «ХАС» та Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», правонаступником якої є ПАТ «Укргазвидобування». За домовленістю сторін ТОВ Фірма «ХАС» було уповноважено від імені учасників спільної діяльності вести спільні справи за ДСД, зокрема здійснювати реалізацію видобутих в рамках спільної діяльності вуглеводнів та сплачувати податки, які виникали під час здійснення спільної діяльності. Проте ТОВ Фірма «ХАС» як оператор спільної діяльності за ДСД здійснювало реалізацію природного газу, видобутого у рамках такої діяльності, на користь фіктивних суб`єктів господарювання, підконтрольних організаторам злочинної організації, створеної з метою заволодіння коштами АТ «Укргазвидобування», за цінами, істотно нижчими від ринкових та без проведення обов`язкових аукціонів. Органом досудового розслідування встановлено, що для забезпечення реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння коштами, отриманими від реалізації природного газу, видобутого у межах виконання ДСД, учасниками злочинної організації, до якої входили, у тому числі ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , з метою створення видимості перед АТ «Укргазвидобування» щодо прибутковості спільної діяльності, з метою уникнення процедури розірвання ДСД, розроблено та реалізовано механізм надання фіскальною службою розстрочень грошових зобов`язань та податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. Так, протягом 2015-2016 років Голова ДФС України ОСОБА_10 за пособництва заступника директора Департаменту погашення боргу ДФС України ОСОБА_14 ухвалював безпідставні та незаконні рішення про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором. Унаслідок прийняття ОСОБА_10 , за пособництва ОСОБА_14 , рішень про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу для ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за ДСД, державним інтересам було завдано тяжкі наслідки у вигляді недоотримання доходів у особливо великих розмірах. Також, унаслідок вказаних дій була завдана шкода АТ «Укргазвидобування». Просить врахувати, що обсяг повноважень, який надавався ТОВ Фірма «ХАС» на ведення спільних справ за ДСД від імені АТ «Укргазвидобування» як учасника цього договору, визначався довіреностями, виданими АТ «Укргазвидобування». Проте ані договором, ані довіреностями не надавалися ТОВ Фірма «ХАС» та його посадовим особам повноваження на звернення із заявами до органів державної фіскальної служби за розстроченням, повноваження на укладення договорів про розстрочення сплати грошових зобов`язань та податкового боргу. Тому, на його думку, у ОСОБА_10 як Голови ДФС України були відсутні правові підстави для надання розстрочення сплати грошових зобов`язань та податкового боргу ТОВ Фірма «ХАС», оскільки у них були відсутні повноваження на звернення за такими розстроченнями та відповідно укладення договорів.
Враховуючи вищезазначені обставини, було протиправно та безпідставно прийнято рішення за зверненням ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи по Договору, зокрема: 1) рішення №279/35 від 19 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами у розмірі 914 033,99 грн; 2) рішення №312/9 від 28 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 1 530 865,32 грн; 3) рішення №281/5 від 20 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань плати за користування надрами - 1 226 187,32 грн; 4) рішення №281/24 від 20 серпня 2015 року про розстрочення податкового боргу з плати за користування надрами - 3 579 041,89 грн; 5) рішення №380 від 30 вересня 2015 року про розстрочення податкового боргу з плати за користування надрами - 205 927,13 грн; 6) рішення №588 від 31 грудня 2015 року про розстрочення податкового боргу з плати за користування надрами - 3 784 969,02 грн; 7) рішення №589 від 31 грудня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 11 143 451,50 грн; 8) рішення №64/18 від 30 березня 2016 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 2 203 874,21 грн; 9) рішення №64/17 від 30 березня 2016 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 11 143 451,50 грн; 10) рішення №64/16 від 30 березня 2016 року про розстрочення податкового боргу з плати за користування надрами - 3 784 969,02 грн; 11) рішення №344 від 30 вересня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 1 530 865,32 грн; 12) рішення №279/36 від 19 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 409 710,14 грн; 13) рішення №281/6 від 20 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 530 936,82 грн; 14) рішення №281/25 від 20 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 1 583 603,82 грн; 15) рішення №312/10 від 28 серпня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 667 506,87 грн; 16) рішення №345 від 30 вересня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 667 506,87 грн; 17) рішення №590 від 31 грудня 2015 року про розстрочення податкового боргу з плати за користування надрами - 1 650 173,31 грн; 18) рішення №591 від 31 грудня 2015 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 3 562 354,54 грн; 19) рішення №64/21 від 30 березня 2016 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 659 018,51 грн; 20) рішення №64/20 від 30 березня 2016 року про розстрочення грошових зобов`язань з плати за користування надрами - 3 562 354,54 грн.
Станом на день звернення ТОВ Фірма «ХАС» із заявами про розстрочення сплати грошових зобов`язань такі грошові зобов`язання вже мали статус податкового боргу, проте з метою приховування вказаної обставини та створення формальних підстав для прийняття позитивних рішень про розстрочення сплати грошових зобов`язань, а не податкового боргу, рішення про розстрочення грошових зобов`язань були датовані числами, які передували датам виникнення податкового боргу.
У подальшому, ОСОБА_14 на виконання незаконної вказівки ОСОБА_10 , використовуючи службове становище заступника директора Департаменту погашення боргу ДФС України, зобов`язував начальника підпорядкованого йому відділу здійснювати підготовку листів за підписом Голови ДФС України ОСОБА_10 , згідно із якими направляти економічно та документально необґрунтовані рішення про розстрочення грошових зобов`язань до територіальних органів ДФС, у тому числі укладати договори про розстрочення, зокрема, із ТОВ Фірма «ХАС».
На його думку, ОСОБА_10 , маючи намір ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом приховування своїх злочинних дій, а також заподіяних державним інтересам тяжких наслідків у вигляді недоотримання Державним бюджетом України доходів (рентної плати), усвідомлюючи, що, зокрема, ТОВ Фірма «ХАС» не має достатнього майна та не зможе погасити накопичений податковий борг спільної діяльності, використовуючи своє службове становище Голови ДФС України, надав вказівку директору Департаменту погашення заборгованостей ДФС України ОСОБА_14 (з метою забезпечення погашення податкового боргу спільної діяльності) зобов`язати підпорядковані територіальні органи районного та обласного рівня вжити заходів щодо опису в податкову заставу майна АТ «Укргазвидобування», а також щодо пред`явлення позовів до АТ «Укргазвидобування» про стягнення на користь Державного бюджету України коштів у сумі податкового боргу спільної діяльності з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин з розрахункових рахунків Товариства, який мав бути фактично сплачений ТОВ Фірма «ХАС», як уповноваженою особою.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року (справа №810/2719/16): задоволено адміністративний позов Карлівської ОДПІ до ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу; стягнуто солідарно з ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» до державного бюджету податковий борг із рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 25 902 509,92 грн. 
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року (справа №810/2743/16): задоволено адміністративний позов Миргородської ОДПІ до ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу; стягнуто солідарно з ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» до державного бюджету податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 8 699 643,61 грн.
Численні розстрочення сплати податкового боргу та грошових зобов`язань дали змогу ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженій особі за ДСД здійснити вільне відчуження видобутих у рамках спільної діяльності вуглеводнів без направлення грошових коштів на погашення податкового боргу, у тому числі виведення зі спільної діяльності грошових коштів, що призвело до збільшення податкового боргу: до 25 902 509,92 грн станом на 23 серпня 2016 року по Карлівській ОДПІ та до 8 699 643,61 грн станом на 02 вересня 2016 року по Миргородській ОДПІ.
На виконання вказаних судових рішень, у тому числі на підставі інкасових доручень (розпоряджень) Миргородської ОДПІ та Карлівської ОДПІ, з рахунків AT «Укргазвидобування» було списано грошові кошти у сумі 35 282 862,17 грн.
Уже після призначення кримінального провадження №52017000000000218 від 31 березня 2017 року до судового розгляду територіальні підрозділи ДПС України продовжували в судовому порядку стягувати кошти податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у межах ДСД, укладеного ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (правонаступником якої є АТ «Укргазвидобування») з ТОВ Фірма «ХАС». 
Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року (справа №810/2406/18) частково задоволено позов Головного управління ДПС у Полтавській області до ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за ДСД від 04 лютого 2004 року №60, ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу у вигляді пені, стягнуто з ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» податковий борг за користування надрами для видобування природного газу у сумі 7 918 200,56 грн за несплату рентної плати в сумі 25 902 509,92 грн.
На виконання даного судового рішення АТ «Укргазвидобування» самостійно сплачено грошові кошти у розмірі 7 918 200,56 грн.
Постановою Верховного Суду від 19 листопада 2021 року (справа №810/2108/17) частково задоволено адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області до ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за ДСД від 04 лютого 2004 року №60, ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування», та стягнуто з ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» податковий борг з пені у розмірі 281 936,79 грн, що виникла у зв`язку з несплатою заборгованості у сумі 25 902 509,92 грн.
На виконання вищевказаного судового рішення на підставі інкасових доручень (розпоряджень) Головного управління ДПС у Полтавській області з рахунків АТ «Укргазвидобування» було списано та самостійно сплачено АТ «Укргазвидобування» грошові кошти у сумі 281 936,79 грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року (справа №320/8527/20) задоволено адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області до ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за ДСД від 04 лютого 2004 року №60, ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування», та стягнуто солідарно кошти у сумі податкового боргу у розмірі 1 357 739,89 грн з рахунків ДСД від 04 лютого 2004 року №60 як уповноваженої особи ТОВ «Фірма «ХАС», ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» у виді штрафу, нарахованого на підставі податкового повідомлення-рішення від 28 березня 2018 року №0016321213.
На виконання вищевказаного судового рішення АТ «Укргазвидобування» самостійно сплачено грошові кошти у сумі 1 357 739,89 грн
Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 як Голови Державної фіскальної служби України за пособництва директора Департаменту погашення боргу Державної фіскальної служби України ОСОБА_14 станом на час подачі заяви про збільшення позовних вимог АТ «Укргазвидобування» були завдані збитки в розмірі 44 840 739,41 грн.
Суд першої інстанції вироком від 31 жовтня 2025 року відмовив у задоволенні позовних вимог АТ «Укргазвидобування» до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення збитків (майнової шкоди), оскільки позов пред`явлено до неналежного цивільного відповідача. Позов АТ «Укргазвидобування» у частині стягнення збитків (майнової шкоди) з обвинуваченого ОСОБА_14 залишено без розгляду, так як його визнано невинуватим та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги цивільного позивача АТ «Укргазвидобування»
Доводи апеляційної скарги представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 у частині незаконності вироку щодо вирішення пред`явленого цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_14 , на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими, оскільки поняття «недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим» (п.2 ч.1 ст.373 КПК України) та «непричетність до вчинення кримінального правопорушення» (ч.3 ст.129 КПК України) за своїм правовим наслідком є тотожними, у зв`язку з чим цивільний позов до ОСОБА_14 підлягає залишенню без розгляду. 
Крім того, згідно положень ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим цивільний позивач АТ «Укргазвидобування» не обмежений у праві вирішити порушене питання стосовно ОСОБА_14 у порядку цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 у частині незаконності вироку щодо вирішення питання пред`явленого цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_10 , на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є частково обгрунтованими, у зв`язку з чим висновки суду щодо неналежного відповідача є передчасними з огляду на таке. 
Суд першої інстанції як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_10 послався на ст.1174, 1191 ЦК України, ст.60, 80 Закону України «Про державну службу», п.114.1 ст.114 ПК України.
Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає таке посилання у вироку нерелевантним до відносин, які виникли у ході даного кримінального провадження, оскільки держава (ДПС України - правонаступник ДФС України) не може бути відповідачем у відносинах регресних вимог, які фактично пред`явлені представником позивача. Мова йде про стягнення уже відшкодованої частини заподіяних збитків, а не про первинні позовні вимоги до відповідача як державного службовця. Представник позивача не заявляв клопотання про притягнення співвідповідача, суд першої інстанції на вирішення учасників судового розгляду таке питання не виносив (постанова Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №362/167/19 та від 06 квітня 2021 року у справі №734/3592/17). В ідповідно до законодавства, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку ( п.3 ч.1 ст.134 КзпП України).
Так, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, у даному випадку підлягають застосуванню положення ч.1 ст.128 КПК України, відповідно до якої особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. А також положення ч.5 ст.128 КПК України, відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частина 1 ст.129 КПК України передбачає, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Тому, з врахуванням положень ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, з постановленням стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 обвинувального вироку, суд першої інстанції мав вирішити питання стягнення з нього майнової шкоди, завданої його діями (постанова Верховного Суду від 06 червня 2024 року у справі №308/5823/18).
Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. 
У пункті 7 ч.1 ст.368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Як передбачено у ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Водночас, відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
При цьому, згідно зі ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Системний аналіз положень Глави 9 КПК України (відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні, цивільний позов, виплата винагороди викривачу) свідчить про те, що саме обвинувачений має відшкодовувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення.
У кримінальному провадженні під матеріальними збитками треба розуміти грошову оцінку (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди (втрачених, додатково витрачених або недоотриманих майнових благ особою внаслідок порушення її прав та інтересів іншою особою), а відшкодування збитків є одним із способів відшкодування шкоди. Зазначена позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 листопада 2019 року в справі №420/1667/18.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, проте суд першої інстанції не врахував вимоги вказаної норми.
Так, 04 лютого 2004 року між ТОВ Фірма «ХАС» (Сторона-1) та Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» (Сторона-2) укладено договір №60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність (далі - ДСД), згідно якого сторони зобов`язуються об`єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність метою якої є, у тому числі, нарощування видобутку вуглеводнів, реалізація видобутих вуглеводнів, досягнення високих економічних показників спільної діяльності та отримання прибутку в інтересах Сторін (т.1, а.с.163-166).
Відповідно до п.5.3 ДСД ведення загальних справ та поточне керівництво спільної діяльності здійснює Сторона-1 (далі також Оператор). При цьому ТОВ Фірма «ХАС» діє в межах, обумовлених даним договором, Програмами спільної діяльності та рішеннями комітету управління. Оператор здійснює ведення спільних справ Учасників ДСД на підставі довіреності, що видається Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна».
Згідно п.5.10 ДСД, у тому числі, до компетенції Оператора відноситься ведення окремого бухгалтерського та податкового обліку спільної діяльності; сплата, передбачених чинним законодавством податків, обов`язкових зборів (платежів).
Відповідно до п.6.2.1. та 6.2.2. ДСД Сторона-1 зобов`язується належним чином виконувати обов`язки, що випливають із статусу Сторони, уповноваженої на ведення загальних справ; нести всі витрати та здійснювати своєчасне фінансування всіх операцій, які передбачені Договором ...
Згідно п.7.2 ДСД доходи, що одержуються в результаті спільної діяльності, використовуються, в першу чергу, на сплату податків та інших обов`язкових платежів та відшкодування матеріальних витрат, пов`язаних із веденням спільної діяльності. 
Відповідно до п.8.1 ДСД за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов ДСД. 
У подальшому до вказаного ДСД вносилися доповнення та зміни шляхом укладення додаткових угод.
При цьому, вироком Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року ОСОБА_10 засуджено за те, що він, порушуючи вимоги ст.3, 5, 10 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (в редакції, чинній на час подій, про які йдеться у зміненому обвинувальному акті), підпункту 4 п.11 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 (в редакції, чинній на час подій, що інкримінуються), ст.100 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час подій, про які йдеться у зміненому обвинувальному акті), розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №574, діючи всупереч інтересам служби та водночас, в інтересах Особи-1 (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) та в інтересах підконтрольних йому (Особі-1) суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, для забезпечення не сплати ренти за користування надрами для видобування корисних копалин ТОВ Фірма «ХАС», ТОВ «Карпатнадраінвест» та ТОВ «Надра Геоцентр» та накопичення заборгованості, з метою отримання цими підприємствами більших прибутків, шляхом штучного створення умов та підстав для прийняття рішень про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу зі сплати ренти за користування надрами для видобування корисних копалин, для визначених Особою-1 платників податків, використовуючи своє службове становище та повноваження Голови Державної фіскальної служби України з керівництва діяльністю служби, у невстановлений судом спосіб, надав невстановленим судом службовим особам Головних управлінь ДФС у Харківській, Полтавській та Дніпропетровській областях вказівку, яку у невстановлений судом спосіб у подальшому було доведено до відома керівників територіальних органів ДФС районного рівня, згідно із якої, у разі надходження від ТОВ Фірма «ХАС», ТОВ «Карпатнадраінвест» і ТОВ «Надра Геоцентр» як уповноважених осіб (Операторів) за укладеними ПАТ «Укргазвидобування» ДСД звернень (заяв) про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу щодо підготовки та обов`язкового складання за результатами розгляду цих звернень (заяв) виключно позитивних висновків про можливість застосування режиму розстрочення, які в подальшому необхідно було направляти до ДФС України незалежно від суми розстрочення чи відстрочення.
У подальшому ОСОБА_10 , у точно не встановлені судом дні з травня 2015 року по квітень 2016 року включно, обіймаючи посаду Голови ДФС, перебуваючи у приміщенні ДФС України, розташованому за адресою: місто Київ, Львівська площа, 6, будучи службовою особою, достовірно знаючи, що умови договорів про розстрочення грошових зобов`язань, укладених на підставі рішень ДФС України та її територіальних органів з підприємствами ТОВ «Карпатнадраінвест», ТОВ «Надра Геоцентр», ТОВ Фірма «ХАС» як операторами спільної діяльності, не виконуються, а також, що відсутні законні підстави для прийняття органами ДФС України нових рішень про розстрочення грошових зобов`язань цим товариствам, зловживаючи службовим становищем, прийняв 339 економічно та документально необґрунтованих рішень про розстрочення грошових зобов`язань ТОВ «Карпатнадраінвест», ТОВ «Надра Геоцентр» та ТОВ Фірма «ХАС» зі сплати ренти за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату, що призвело до несплати цими платниками податків, починаючи з травня 2015 року до Державного бюджету України рентної плати на загальну суму 2 019 146 516,02 грн.
Такі дії ОСОБА_10 судом кваліфіковано за ч.2 ст.364 КК України та йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.
З вироку слідує, що збитки АТ «Укргазвидобування» були завдані внаслідок незаконних дій ОСОБА_10 як Голови ДФС України, а тому, з огляду на встановлені обставини судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги представника цивільного позивача/потерпілого АТ «Укргазвидобування» у частині незаконності судового рішення про відмову у стягненні з ОСОБА_10 матеріальних збитків є обґрунтованими. 
Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 
Враховуючи вищезазначене, з урахуванням змісту позовних вимог, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та наданих доказів, що підтверджують дані обставини, колегія суддів уважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Як вже зазначалось вище, згідно зі ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року (справа №810/2719/16) позов Карлівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу задоволено, стягнуто солідарно з ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» до державного бюджету податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у загальній сумі 25 902 509, 92 грн. Судом адміністративної юрисдикції встановлено, що станом на 29 серпня 2016 року за даними Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області ТОВ Фірма «ХАС» як уповноважена особа за договором від 04 лютого 2004 року №60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність має податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 25 902 509,92 грн, з яких: 25 696 582,79 грн - за основним платежем та 205 927,13 грн - пенею (т.1, а.с.24-27 зворот). 
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у справі №810/2719/16 апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» залишено без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року - без змін (т.1, а.с.28-29).
Згідно вказаних судових рішень адміністративної юрисдикції стянуто з позивача суми заборгованості, у тому числі за такими рішеннями ДФС України, прийнятими ОСОБА_10 як Головою, які зазначені в обвинувальному акті та у прийнятті яких він визнаний судом винуватим, а саме:
- рішення Державної фіскальної служби України №102 від 20 травня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 3 678 561,96 грн строком з 20 травня 2015 року по 20 серпня 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №279/35 від 19 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 914 033,99 грн строком з 19 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №312/9 від 28 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 530 865,32 грн строком з 30 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №281/5 від 20 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 226 187,32 грн строком з 20 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №281/24 від 20 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 3 579 041,89 грн строком з 20 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №344 від 30 вересня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 530 865,32 грн строком з 30 вересня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №380 від 30 вересня 2015 року, яким надано розстрочення на суму 205 927,13 грн пені, що нарахована за розстрочення грошових зобов`язань/податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу згідно рішень ДФС України та договорів про розстрочення грошових зобов`язань/податкового боргу, строком з 30 вересня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №437 від 30 жовтня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 530 865,32 грн, строком з 30 жовтня 2015 року по 30 грудня 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №466/4 від 19 листопада 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 826 450,52 грн, строком з 19 листопада 2015 року по 30 грудня 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №471 від 30 листопада 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 2 139 682,16 грн, строком з 30 листопада 2015 року по 30 грудня 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №588 від 31 грудня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 3 784 969,02 грн, строком з 01 січня 2016 року по 30 березня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №589 від 31 грудня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 11 143 451,50 грн, строком з 01 січня 2016 року по 30березня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №11 від 04 січня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 2 203 874,21 грн, строком з 04 січня 2016 року по 30 березня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №46/0/3 від 19 лютого 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 2 084 163,62 грн, строком з 19 лютого 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №46/4 від 03 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 824 716,85 грн, строком з 03 березня 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №75 від 31 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 651 677,13 грн, строком з 31 березня 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №64/18 від 30 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 2 203 874,21 грн, строком з 30 березня 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №64/17 від 30 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 11 143 451,50 грн, строком з 30 березня 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №64/16 від 30 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 3 784 969,02 грн, строком з 30 березня 2016 року по 31 травня 2016 року.
Згідно доказів, які долучено представником цивільного позивача АТ «Укргазвидобування», на виконання вищезазначених судових рішень AT було сплачено грошові кошти на загальну суму 2 549 189,89 грн, а не 25 902 509,92 грн. Вказані обставини підтверджуються копіями: виписки про операції від 07 листопада 2016 року на суму 229 134,11 грн (т.1, а.с.42), квитанції від 08 листопада 2016 року/07 листопада 2016 року на суму 945, 32 грн (т.1, а.с.45), виписки про операції від 18 листопада 2016 року на суму 99 384,14 грн (т.1, а.с.46), виписки про операції від 25 листопада 2016 року на суму 219 161,27 грн (т.1, а.с.49), виписки від 28 листопада 2016 року на суму 450 983,83 грн (т.1, а.с.52), квитанції від 02 грудня 2016 року/01 грудня 2016 року на суму 9,72 грн (т.1, а.с.53), виписки про операції від 05 грудня 2016 року на суму 5 827,52 грн (т.1, а.с.55), виписки про операції від 12 грудня 2016 року на суму 130 198,87 грн та 329 651,60 (т.1, а.с.56), виписки про операції від 23 січня 2017 року на суму 101 264,32 грн (т.1, а.с.57), квитанції від 23 січня 2017 року на суму 759,87 грн (т.1, а.с.58), виписки від 24 січня 2017 року на суму 7 612,99 грн (т.1, а.с.60), виписки про операції від 30 січня 2017 року на суму 96 289,95 грн (т.1, а.с.61), виписки про операції від 07 листопада 2016 року на суму 872 041,87 грн (т.4, а.с.156), виписки про операції від 18 листопада 2016 року на суму 419,76 грн (т.4, а.с.158), виписки про операції від 21 листопада 2016 року на суму 4 908 грн (т.4, а.с.159), виписки про операції від 25 листопада 2016 року на суму 596,75 грн (т.4, а.с.160). 
При цьому, зазначення у постанові суду адміністративної юрисдикції рішень про розстрочення із однаковими сумами за різні періоди часу з різними номерами не можуть бути підставою для зменшення сум, пред`явлених позивачем до стягнення, так як у позовних вимогах вони не додавалися. Про це свідчить принаймі обрахунок боргу за рішеннями №589, №64/17 та № 11, сума яких була б більше 33 млн грн, а представник позивача подав позов на 25 902 509,92 грн та така сума не є більшою за розмір збитків, у заподіянні яких ОСОБА_10 визнано винуватим. 
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року (справа №810/2743/16) позов Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу задоволено, стягнути солідарно з ТОВ Фірма «ХАС» та ПАТ «Укргазвидобування» до державного бюджету податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у загальній сумі 8 699 643,61 грн. Судом встановлено, що станом на 19 серпня 2016 року за даними Миргородської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області ТОВ Фірма «ХАС» як уповноважена особа за договором від 04 лютого 2004 року №60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність має податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на загальну суму 8 699 643,61 грн, з яких: 8 606 103,94 грн - за основним платежем; 170,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) та 68 369,67 грн - пені (т.1, а.с.30-34 зворот).
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» залишено без задоволення, постанову суду - без змін (т.1, а.с.35-40).
Згідно вказаних судових рішень адміністративної юрисдикції стянуто з позивача суми заборгованості, у тому числі за такими рішеннями ДФС України, прийнятими ОСОБА_10 як Головою, які зазначені в обвинувальному акті та у підписані яких він визнаний судом винуватим, а саме:
- рішення Державної фіскальної служби України №279/36 від 19 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 409 710,14 грн, строком з 19 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №281/6 від 20 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 530 936,82 грн, строком з 20 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №281/25 від 20 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 583 603,82 грн, строком з 20 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №312/10 від 28 серпня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 667 506,87 грн, строком з 30 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №345 від 30 вересня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 667 506,87 грн, строком з 30 вересня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №381 від 30 вересня 2015 року, яким надано розстрочення податкового боргу під проценти за податковим боргом з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 66 569,49 грн, строком з 30 вересня 2015 року по 30 листопада 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №438 від 30 жовтня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 667 506,87 грн строком з 30 жовтня 2015 року по 30 грудня 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №472 від 30 листопада 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 556 768,43, грн строком з 30 листопада 2015 року по 30 грудня 2015 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №590 від 31 грудня 2015 року, яким надано розстрочення податкового боргу під проценти за податковим боргом з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 650 173,31 грн, з яких: основний платіж на суму 1 581 633,64 грн, штрафна (фінансова) санкція (штраф) 170,00 грн, та пеня 68 369,67 грн, строком з 01 січня 2016 року по 30 березня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №591 від 31 грудня 2015 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 3 562 354,54 грн, строком з 01 січня 2016 року по 30 березня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №12 від 04 січня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 659 018,51 грн, строком з 04 січня 2016 року по 30 березня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №64/21 від 30 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 659 018,51 грн, строком з 30 березня 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №46/0/4 від 19 лютого 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 872 739,56 грн, строком з 19 лютого 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №64/20 від 30 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 3 562 354,54 грн, зі строком сплати 29 квітня 2016 року, 31 травня 2016 року по 1 781 177,27 грн;
- рішення Державної фіскальної служби України №64/19 від 30 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати податкового боргу під проценти за податковим боргом з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 1 650 173,31 грн, зі строком сплати 29 квітня 2016 року - 825 087,31 грн, 31 травня 2016 - 825 086,00 грн;
- рішення Державної фіскальної служби України №74 від 31 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 479 706,73 грн, строком з 31 березня 2016 року по 31 травня 2016 року;
- рішення Державної фіскальної служби України №46/5 від 03 березня 2016 року, яким надано розстрочення сплати грошових зобов`язань під проценти за грошовими зобов`язаннями з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу на суму 591 304,16 грн, строком з 03 березня 2016 року по 31 травня 2016 року.
Згідно доказів, які долучено представником цивільного позивача АТ «Укргазвидобування», на виконання вищезазначених судових рішень AT було сплачено грошові кошти на загальну суму 9 307 493,11 грн (позовні вимоги на суму за цими рішеннями - 8 699 643,61 грн). Вказані обставини підтверджуються копіями: виписки про операції від 05 грудня 2016 року на суму 756,78 грн (т.1, а.с.55), квитанції від 18 листопада 2016 року на суму 250, 58 грн (т.1, а.с.64), виписки про операції від 07 грудня 2016 року на суму 153 867, 66 грн (т.1, а.с.67), виписки про операції від 21 грудня 2016 року на суму 101 387,73 грн (т.1, а.с.69), виписки про операції від 26 грудня 2016 року на суму 181 144,60 грн (т.1, а.с.71), виписки про операції від 26 грудня 2016 року на суму 29 503,11 грн (т.1, а.с.72), виписки про операції від 28 грудня 2016 року на суму 90 128,81 грн (т.1, а.с.74), виписки про операції від 30 грудня 2016 року на суму 6 355,49 грн (т.1, а.с.75), виписки про операції від 04 січня 2017 року на суму 8 998,96 грн (т.1, а.с.76), виписки про операції від 05 січня 2017 року на суму 117 833,67 грн (т.1, а.с.77), виписки про операції від 23 січня 2017 року на суму 9 064,42 грн (т.1, а.с.78), виписки про операції від 25 січня 2017 року на суму 7 783 518,47 грн (т.1, а.с.79), виписки про операції від 27 січня 2017 року на суму 26 708,75 грн (т.1, а.с.79 зворот), виписки про операції від 30 січня 2017 року на суму 20 796,39 грн (т.1, а.с.80), виписки про операції від 31 січня 2017 року на суму 59 305,25 грн (т.1, а.с.82), виписки про операції від 14 листопада 2016 року на суму 622 070,55 грн (т.4, а.с.161), виписки про операції від 02 грудня 2016 року на суму 353,03 грн (т.4, а.с.162), виписки про операції від 23 грудня 2016 року на суму 75 937,59 грн (т.4, а.с.163), виписки про операції від 26 грудня 2016 року на суму 13 155,78 грн (т.4, а.с.164), виписки про операції від 30 грудня 2016 року на суму 6 355,49 грн (т.4, а.с.165).
Враховуючи вищезазначені обставини, у тому числі вимоги ст.1191 ЦК України, після здійснення потерпілим виплат згідно судових рішень, у даному випадку стягнення податкового боргу, до АТ «Укргазвидобування» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи ( ОСОБА_10 ) у розмірі документально підтвердженого виплаченого відшкодування, так як незаконність вказаних рішень із зазначенням сум підтверджується вироком Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року, який набрав законної сили, їх суми були предметом експертних досліджень як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. При цьому колегія суддів вважає за необхідне розглядати справу у межах пред`явленого позову з врахуванням рішень ДФС України, які були предметом розгляду судів адміністративної юрисдикції, а також розмежованих представником позивача сум за кожним з рішень. 
Отже, загальний розмір збитків, як підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь АТ «Укргазвидобування» згідно вказаних судових рішень та наданих доказів про сплату становить 11 248 833, 50 грн (2 549 189,89 грн + 8 699 643,61 грн). При цьому колегія суддів вважає, що наявність вказаних судових рішень не може бути підставою для відмови у задоволенні позову у даному провадженні, оскільки судові рішення, які ухвалювались у порядку адміністративного судочинства, не враховували обставини, встановлені вироком Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 у частині стягнення грошових коштів, які сплачені потерпілим на виконання постанов Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі №810/2406/18, від 19 листопада 2021 року у справі №810/2108/17 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №320/8527/20, з таких підстав.
З мотивів позовних вимог, мотивів рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі №810/2406/18, яке міститься у ЄДРСР, що частково скасовано постановою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року, вбачається, що предметом судового розгляду було стягнення з рахунків ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» пені у розмірі 7 918 200,56 грн, яка виникла у зв`язку із несплатою рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 25 902 509,92 грн.
Предметом судового розгляду у справі №810/2108/17 було стягнення з ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» податкового боргу у вигляді пені у розмірі 281 936,79 грн, нарахованої у зв`язку із несвоєчасною сплатою рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 25 902 509,92 грн. Вказана обставина підтверджується мотивами постанови Верховного Суду від 19 листопада 2021 року.
З мотивів позовних вимог та мотивів постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року вбачається, що предметом судового розгляду було вирішення питання щодо стягнення з ТОВ Фірма «ХАС» та АТ «Укргазвидобування» штрафу у розмірі 1 357 739,89 грн, нарахованого на підставі податкового повідомлення-рішення від 28 березня 2018 року №0016321213.
Зазначені суми згідно вищезазначених трьох судових рішень не були включені до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, ОСОБА_10 не був засудженим за заподіяння вказаних збитків. Тобто пред`явлені вимоги в цій частині виходять за межі висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим стягненню у порядку ст.128-129 КПК України не підлягають. За обставин даного кримінального провадження відшкодуванню підлягають лише збитки, у спричиненні яких ОСОБА_10 визнано винуватим. Також колегія суддів вважає, що інші суми, пред`явлені до стягнення позивачем, не можуть бути задоволені, оскільки суду не надано доказів, що вони були сплачені саме на відшкодування шкоди у межах доведеного обвинувачення.
Беручи до уваги викладене, доведений розмір збитків, завданих злочином, вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно у завданні шкоди, наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями ОСОБА_10 та шкодою, суд вважає за необхідне стягнути із засудженого ОСОБА_10 на користь АТ «Укргазвидобування» збитки у розмірі 11 248 833,50 грн, що є матеріальною шкодою, яка завдана внаслідок кримінального правопорушення.
Також колегією суддів встановлено згідно копії (належним чином не посвідченої), що п.8 додаткової угоди №5 до договору №60 від 04 лютого 2004 року про спільну інвестиційну діяльність від 18 травня 2011 року, пункт 7.6 ДСД викладено в такій редакції: «Плата за користування надрами та рентні платежі до Державного бюджету України сплачується Стороною-2, тобто ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз Україна». 
Сторона-1, тобто ТОВ Фірма «ХАС» - Оператор Спільної діяльності зобов`язується здійснювати відшкодування Стороні-2 нарахованих/сплачених до бюджету сум ресурсних платежів в наступному порядку відшкодування сум нарахованих/сплачених Стороною-2 платежів з рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат здійснюється Оператором Спільної діяльності за рахунок коштів Спільної діяльності шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Стороні-2, саме: 
- авансових платежів в розмірі 1/3 суми податкових зобов`язань з рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат за попередній період (попередній місяць) до 10 числа поточного місяця, в розмірі 1/3 суми до 20 числа поточного місяця, в розмірі 1/3 суми до 30 числа поточного місяця;
- кінцевого розрахунку по відшкодуванню платежів з рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат до 20 числа місяця, наступного за звітним на підставі довідки - розрахунку рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат наданого Стороною-2.
Сторона-1 - Оператор Спільної діяльності зобов`язується здійснювати відшкодування Стороні-2 нарахованих/сплачених до бюджету сум плати за користування надрами в наступному порядку: відшкодування сум нарахованих/сплачених Стороною-2 платежів за користування надрами здійснюється Оператором Спільної діяльності за рахунок коштів Спільної діяльності шляхом перерахування авансових платежів на поточний рахунок 2. а саме:
- до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом, в розмірі за попередній квартал;
- кінцевий розрахунок до 15 числа місяця, наступного за звітним кварталом згідно10 3 довідкою-розрахунком наданою Стороною-2.
За несвоєчасне або неповне відшкодування платежів до Сторони-1 застосовуються штрафні санкції у вигляді пені за кожний день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного зобов`язання (т.1 а.с.174-175). 
Разом з тим, колегія суддів вважає, що положення додаткової угоди №5 до договору №60 від 04 лютого 2004 року про спільну інвестиційну діяльність від 18 травня 2011 року не можуть бути підставою для відмови у задоволенні цивільного позову, оскільки згідно вироку Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року встановлено, що за розстроченням грошових зобов`язань та податкового боргу зверталось саме ТОВ Фірма «ХАС» як Оператор за ДСД, а також про можливу відсутність такої угоди свідчать рішення судів адміністративної юрисдикції, на розгляд яких зазначена додаткова угода для дослідження не надавалась. 
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, у зв`язку з не призначенням судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі №760/3954/17 (провадження №1-кс/760/5048/17) накладено арешт на майно ОСОБА_10 , зокрема: земельну ділянку, площею 395 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер 7410100000:01:043:5774; земельну ділянку, площею 5900 кв.м. за адресою Чернігівська область, с.Количівка, кадастровий номер 7425582800:05:000:3046; земельну ділянку, площею 10750 кв.м. за адресою Чернігівська область, с.Количівка, кадастровий номер 7425582800:04:000:1768 та земельну ділянку, площею 33300 кв.м. за адресою Чернігівська область, с.Количівка, кадастровий номер 7425582800:05:000:2045. шляхом накладення заборони на відчуження вказаного майна.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі №760/3954/17 (провадження № 1-кс/760/5047/17) накладено арешт на транспортний засіб LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі №760/13742/17 (провадження №1-кс/760/10955/17) накладено арешт на грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США, що вилучені під час обшуку індивідуального банківського сейфу НОМЕР_5 в сховищі для індивідуальних сейфів управління Premier-банкінгу департаменту роздрібного банкінгу АБ «Укргазбанк», за адресою м.Київ, по вул.Шота Руставелі, 40/10-А.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року у справі №761/40713/17 накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку НОМЕР_6, відкритому у фінансовій установі «Interactive Brokers (Велика Британія) Ltd» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії», належні обвинуваченому ОСОБА_10 .
З мотивів вищезазначених судових рішень вбачається, що арешт на майно засудженого ОСОБА_10 було накладено на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
З урахуванням наведеного, з метою забезпечення виконання цивільного позову, колегія суддів вважає за необхідне залишити в силі арешт на земельну ділянку, площею 395 кв.м. за адресою Чернігівська область, м.Чернігів, садове товариство «Садовод», НОМЕР_4 (кадастровий номер 7410100000:01:043:5774); земельну ділянку, площею 5900 кв.м. за адресою Чернігівська область, с.Количівка, (кадастровий номер 7425582800:05:000:3046); земельну ділянку, площею 10750 кв.м. за адресою Чернігівська область, с.Количівка, (кадастровий номер 7425582800:04:000:1768) та земельну ділянку, площею 33300 кв.м. за адресою Чернігівська область, с.Количівка, (кадастровий номер 7425582800:05:000:2045), автомобіль марки LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США, що вилучені під час обшуку індивідуального банківського сейфу НОМЕР_5 у сховищі для індивідуальних сейфів управління Premier-банкінгу департаменту роздрібного банкінгу АБ «Укргазбанк», за адресою м.Київ, по вул.Шота Руставелі, 40/10-А та грошові кошти, розміщені на рахунку НОМЕР_6, відкритому у фінансовій установі «Interactive Brokers (Велика Британія) Ltd» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії», які належать засудженому ОСОБА_10 на праві власності.
Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_10 - ОСОБА_13 про закриття апеляційного провадженя у частині вирішення цивільного позову, то колегія суддів вважає його безпідставним, так як вирок у цій частині 02 квітня 2026 року не набрав законної сили у зв`язку з виділенням апеляційних вимог представника позивача АТ "Укргазвидобування" в окреме провадження ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07 січня 2026 року.
Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, у тому числі, змінити вирок.
Згідно з ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, у тому числі, у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення. 
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог цивільного позову в частині стягнення із засудженого ОСОБА_10 на користь АТ «Укргазвидобування» збитків у розмірі 11 248 833,50 грн, наявні підстави для збільшення сум, які підлягають стягненню з ОСОБА_10 , так як з нього стягнуто витрати за проведення експертиз, вирок Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні №52017000000000218 від 31 березня 2017 року підлягає зміні і в частині вирішення питання цивільного позову. Така зміна вироку, на думку колегії суддів, не тягне за собою погіршення становища обвинуваченого, що відповідає практиці Верховного Суду (постанова ВС від 28 травня 2019 року у справі № 619/1425/15-к) та не потребує постановлення нового вироку відповідно до ст.412, 415 КПК України. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
На підставі вищезазначеного, апеляційна скарга представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а вирок Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року - зміні в частині вирішенні цивільного позову, та як наслідок, стягнення із засудженого ОСОБА_10 на користь АТ «Укргазвидобування» збитків у розмірі 11 248 833, 50 грн. В іншій частині апеляційну скаргу представника цивільного позивача АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.86, 87, 127-129, 370, 404, 405, 407, 412, 415, 418 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_10 - ОСОБА_13 про закриття провадження відмовити.
Апеляційну скаргу представника цивільного позивача Акціонерного товариства «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року в частині вирішення цивільного позову змінити та цивільний позов Акціонерного товариства «Укргазвидобування» задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, НОМЕР_3 виданий Печерським РВ ГУ ДМС України в місті Києві, зареєстрований у АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРПОУ 30019775, вул.Кудрявська, 26/28, місто Київ, 04053) у відшкодування (збитків) матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, 11 248 833 (одинадцять мільйонів двісті сорок вісім тисяч вісімсот тридцять три) гривні 50 коп. 
В іншій частині апеляційну скаргу АТ «Укргазвидобування» залишити без задоволення, а вирок - без змін.
З метою забезпечення виконання цивільного позову: арешт майна ОСОБА_10 , який накладено ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі №760/3954/17 (провадження №1-кс/760/5048/17); ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі №760/3954/17 (провадження №1-кс/760/5047/17); ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі №760/13742/17 (провадження №1-кс/760/10955/17) та ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року у справі №761/40713/17, залишити в силі до виконання вироку в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_2 

судді: ОСОБА_3 

ОСОБА_4