Справа № 740/3393/26 
Провадження № 3/740/650/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України
30 червня 2026 року        м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
установила:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 773846 від 16 червня 2026 року, складеним інспектором сектору «Служба освітньої безпеки» Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області - Кисілем О. Р., ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбаченого законодавством обов`язків щодо забезпечення належного виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у неналежному контролі за її поведінкою, внаслідок чого остання 09.06.2026 о 12:00 під час перебування в закладі освіти - Ніжинській гімназії № 15 "Основа" висловлювала словесні образи в бік однокласника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушила норми загальноприйнятої поведінки.
Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. 
Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП. Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.
Так, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено за те, що вона ухилилася від виконання передбаченого законодавством обов`язків щодо забезпечення належного виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у неналежному контролі за її поведінкою, внаслідок чого остання 09.06.2026 о 12:00 під час перебування в закладі освіти - Ніжинській гімназії № 15 "Основа" висловлювала словесні образи в бік однокласника.
Однак матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на ухилення  ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належного виховання неповнолітньої дочки.
Крім цього, подія згідно з протоколом, мала місце у закладі освіти - гімназії № 15, а тому незрозуміло яким чином мати дитини в той час мала контролювати поведінку дитини.
За наведених обставин суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи те, що на час розгляду справи складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не встановлено, то провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно неї підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 184, ст. 245, 247, 251, 252, 254, 280, 283-285 КУпАП, суддя
постановила:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. М. Шевченко