154/1120/26 
2/154/973/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
16 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 24 984,60 грн.

Обґрунтування позовних вимог
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 червня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 16091-06/2023, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 6 000,00 грн.
Позивач зазначив, що відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором.
На думку позивача, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, оскільки надав відповідачу кредитні кошти, однак відповідач належним чином умов договору не виконав, платежі на погашення кредитної заборгованості не здійснив, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Позивач вказав, що договір був укладений в електронній формі, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Також позивач послався на те, що право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», у зв`язку з чим саме позивач набув право вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання.
У зв`язку із цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року у розмірі 24 984,60 грн, а також понесені судові витрати.

Обґрунтування заперечень відповідача
20 квітня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.
У цьому клопотанні відповідач зазначив, що у визначений судом строк не мав можливості подати відзив, оскільки не отримав копії ухвали суду та позовної заяви, а також посилався на те, що проживає за іншою адресою, тому поштового повідомлення не отримував. У зв`язку із цим просив продовжити йому строк для подання відзиву на позовну заяву та надати додатковий строк для його подання.
Разом із клопотанням відповідач подав відзив на позовну заяву, а 04 травня 2026 року до суду надійшов ще один відзив відповідача на позовну заяву.
У поданих відзивах відповідач не заперечив сам факт отримання кредитних коштів у розмірі близько 6 000,00 грн, однак не погодився з розміром заявленої позивачем заборгованості понад 24 000,00 грн, вважаючи її необґрунтованою, непропорційною, неспівмірною із сумою фактично отриманого кредиту та недоведеною належними доказами.
Заперечуючи проти позову, відповідач насамперед послався на недоведеність позивачем свого права вимоги. Зазначив, що позивач посилається на договір факторингу та перехід права вимоги, однак, на думку відповідача, не надав належних доказів включення саме його договору до реєстру боржників, документів, які індивідуалізують його зобов`язання, підтвердження передачі саме його боргу, а також доказів безперервності переходу права вимоги. Відповідач вважав, що за таких обставин позивач не довів наявності у нього права вимоги до відповідача.
Також відповідач зазначив, що не отримував належного письмового повідомлення про відступлення права вимоги. На його думку, це порушує його права як боржника та ставить під сумнів законність вимог нового кредитора.
Окремо відповідач заперечив належність доказів фактичного отримання ним кредитних коштів. Він посилався на те, що позивач не надав повної банківської виписки по рахунку, належних банківських доказів зарахування коштів саме відповідачу, підтвердження належності йому платіжної картки, а також документів, які б достовірно підтверджували факт отримання ним коштів.
Крім того, відповідач вказував на недоліки доказування факту укладення електронного договору. Зокрема, зазначав, що позивач не довів, що саме відповідач підписував договір, що він отримував одноразовий ідентифікатор, проходив ідентифікацію, а також що електронний договір отримав належне підтвердження відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач також посилався на відсутність належного доказу самого договору, вказуючи, що позивач не надав достатнього підтвердження його підписання, погодження істотних умов договору, а також погодженого сторонами графіка платежів. У зв`язку із цим відповідач зазначав про невизначеність істотних умов договору, зокрема умов щодо строків, платежів, процентів і порядку їх нарахування.
Щодо розрахунку заборгованості відповідач зазначив, що він є непрозорим, неповним і таким, що не дозволяє перевірити правильність заявлених нарахувань. На його думку, позивач не надав детального розрахунку із зазначенням формули нарахування процентів, конкретних періодів, застосованих ставок, порядку зарахування платежів, а також первинних бухгалтерських документів, які підтверджують облік заборгованості.
Відповідач окремо послався на порушення вимог до доказів, зазначивши, що докази у справі мають бути належними та допустимими, однак подані позивачем документи, на його думку, не відповідають цим вимогам і не підтверджують у повному обсязі заявлену до стягнення суму.
Відповідач вказував і на невідповідність розрахунку вимогам закону, оскільки, на його думку, розрахунок не містить формули нарахування процентів та чіткого визначення періодів, що робить його недопустимим як доказ.
Крім цього, відповідач заперечував правомірність нарахування відсотків і санкцій. Він зазначав, що заявлена сума боргу більш ніж у чотири рази перевищує суму фактично отриманого кредиту, а тому є надмірною та неспівмірною. Посилаючись на положення статті 551 ЦК України, відповідач зазначав, що суд має право зменшити штрафи, пеню та надмірні нарахування.
Відповідач також посилався на порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності, передбачених статтями 3 та 509 ЦК України. На його думку, зобов`язання мають бути справедливими і добросовісними, а нарахування заборгованості у розмірі, який у кілька разів перевищує суму отриманого кредиту, цим принципам не відповідає.
Окремим доводом відповідач зазначив про зловживання правом з боку позивача, посилаючись на статтю 13 ЦК України. На думку відповідача, позивач штучно збільшує борг, що свідчить про недобросовісну поведінку кредитора.
Відповідач також послався на неправомірність або обмеженість нарахування процентів після спливу строку кредитування, вказуючи, що відповідно до статей 1048, 1054 ЦК України відсотки після завершення строку кредиту мають бути обмежені.
Крім цього, відповідач зазначав про порушення його прав як споживача, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів». На його думку, умови договору не повинні бути несправедливими, а у цьому випадку вони створюють істотний дисбаланс прав сторін на шкоду споживачу.
Відповідач також вказував на несправедливість умов договору, зазначаючи, що вони створюють істотний дисбаланс прав сторін, а розмір заявленої заборгованості є явно непропорційним.
Окремо відповідач послався на відсутність доказів користування кредитом у тому обсязі, який покладено в основу позовних вимог, та зазначав, що фактичне користування коштами відповідачем позивачем належно не доведено.
Відповідач також вказував на подвійне нарахування санкцій, зазначаючи, що позивач одночасно нараховує відсотки та штрафні санкції за один і той самий період, що, на його думку, призводить до подвійної відповідальності.
Крім того, відповідач заперечував обґрунтованість процентної ставки, вказуючи, що вона є економічно необґрунтованою та не відповідає ринковим умовам.
Щодо витрат на правничу допомогу відповідач зазначав, що заявлені позивачем витрати у сумі 8 000,00 грн є завищеними, необґрунтованими та належно не підтвердженими, тому просив відмовити у їх стягненні або зменшити їх розмір.
Також відповідач посилався на відсутність належного досудового врегулювання спору, зазначаючи, що позивач не довів направлення йому вимоги про погашення боргу.
Відповідач додатково зазначив про своє складне матеріальне становище, наявність дитини та відсутність доходу, що, на його думку, унеможливлює своєчасне виконання зобов`язання.
У підсумку відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову частково, зменшити суму заборгованості до розумного розміру, зменшити або скасувати штрафи, пеню та надмірні проценти, визнати до стягнення лише суму фактично отриманого кредиту - 6 000,00 грн, або зменшити загальний розмір заборгованості до 6 000,00 грн - 10 000,00 грн, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або зменшити їх.

Процесуальні дії та рішення у справі
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року задоволено клопотання позивача, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про емітування відповідачу платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_1 та зарахування на неї 12 червня 2023 року кредитних коштів у сумі 6000 грн.
20 квітня 2026 року від відповідача до суду надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву.
04 травня 2026 року до суду надійшов ще один відзив відповідача на позовну заяву.
19 травня 2026 року сторони в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Судом враховано, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали справи містять письмові докази, позивач виклав свої вимоги у позовній заяві, а відповідач скористався правом на подання відзивів. За таких обставин неявка сторін у судове засідання 19 травня 2026 року не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки 19 травня 2026 року всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, позовну заяву, відзиви відповідача та надані сторонами докази, переходить до встановлення фактичних обставин справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін
Із наданої позивачем копії договору про надання фінансового кредиту № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року вбачається, що цей договір укладений між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» як товариством та ОСОБА_1 як клієнтом.
У договорі зазначено анкетні та ідентифікаційні дані відповідача: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також у матеріалах договору зазначено адресу електронної пошти відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер телефону: НОМЕР_4 , номер телефону контактної особи: НОМЕР_5 , а також реквізити платіжної картки отримувача кредитних коштів: НОМЕР_1 .
Згідно із заявкою-анкетою клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», відповідач зазначений як клієнт, який звернувся за отриманням фінансового кредиту. У цій заявці також міститься застереження, що натисканням кнопки «Погоджуюсь» клієнт погоджується із зазначеними в анкеті даними, підтверджує їх достовірність, надає згоду на обробку персональних даних, перевірку інформації, використання даних для цілей укладення та виконання кредитного договору, а також підтверджує ознайомлення з правилами надання фінансових кредитів ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», розміщеними на вебсайті товариства. У заявці-анкeті зазначено: клієнт - ОСОБА_1 , дата - 12 червня 2023 року, електронний підпис - НОМЕР_6 .
За змістом пункту 1.1 договору ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.
Відповідно до пункту 1.2 договору тип кредиту визначений як кредит, мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта. Кредит надавався строком на 360 днів. Дата надання кредиту визначена як 12 червня 2023 року, а дата погашення кредиту - 05 червня 2024 року. У цьому ж пункті передбачено, що наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що у клієнта відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлені договором, на підставі звернення до товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Ця умова має значення з огляду на заперечення відповідача щодо нарахувань після завершення строку кредитування, оскільки сам договір визначає фіксований строк кредитування до 05 червня 2024 року та не передбачає права клієнта на пролонгацію строку кредиту.
За пунктом 1.4 договору проценти за користування кредитом є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки визначений як фіксований. Пунктом 1.4.1 договору встановлено, що процентна ставка становить 1,99 % на день та застосовується у межах строку кредиту, визначеного пунктом 1.2 договору.
Пунктом 1.5 договору передбачено, що клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка іменується графіком платежів і є додатком № 1 до договору.
Згідно з пунктом 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, у тому числі з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. У цьому ж пункті зазначено, що кредит надається без забезпечення у вигляді застави та вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Ця умова має значення для перевірки заперечень відповідача про недоведеність фактичного отримання коштів і належності платіжної картки.
Пунктом 1.7 договору передбачено наслідки ситуації, коли після ініціювання товариством платежу за реквізитами платіжної картки платіж не може бути зарахований на рахунок з причин, які не залежать від товариства. У такому разі клієнт втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора.
Пунктом 1.8 договору визначено, що невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства https://avans.credit/.
Окремо договір містить розділ 2 «Порядок укладення договору», який стосується електронного способу укладення договору та має значення з огляду на заперечення відповідача щодо недоведеності підписання договору, отримання одноразового ідентифікатора та проходження ідентифікації.
Згідно з пунктом 2.1 договору перед укладенням договору товариство здійснює ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог нормативно-правового акта Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу одним із передбачених договором способів: через систему BankID НБУ або шляхом отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій із коректним введенням особою OTP-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксацією особи із використанням методу розпізнавання реальності особи й особи з власним ідентифікаційним документом.
Відповідно до пунктів 2.2-2.6 договору видача кредитів здійснюється онлайн із використанням мережі Інтернет через вебсайт або мобільний додаток товариства; для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства, ознайомлюється з правилами та документами, обирає суму кредиту і строк платежу, створює особистий кабінет, вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду із SMS-повідомлення або шляхом прийняття вхідного дзвінка від товариства. Після авторизації в особистому кабінеті клієнт заповнює заявку-анкету.
Згідно з пунктом 2.7 договору клієнт у заявці зобов`язаний зазначити повні, точні та достовірні особисті дані відповідно до ідентифікаційних документів, необхідні товариству для прийняття рішення про надання кредиту. Пунктом 2.8 договору передбачено, що заповнюючи заявку, клієнт дає згоду на передачу товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і здатності виконати зобов`язання за договором.
Пунктом 2.11 договору передбачено можливість верифікації банківської платіжної картки для підтвердження того, що клієнт є власником зазначеної картки. Для цього товариство має право заблокувати на банківському картковому рахунку клієнта випадкову суму до 3,00 грн, точне значення якої клієнт повинен вказати у відповідному полі на сайті товариства. Ця умова договору безпосередньо стосується заперечень відповідача щодо недоведеності належності йому платіжної картки.
Пунктом 2.14 договору передбачено, що у випадку успішного проходження ідентифікації та верифікації клієнту підтверджується видача кредиту, після чого товариство робить клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір у формі договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови.
Відповідно до пункту 2.15 договору перед укладенням договору товариство надає клієнту інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій товариства, у тому числі паспорт споживчого кредиту. У цьому ж пункті зазначено, що клієнт, натискаючи кнопку «Погоджую», підтверджує ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, заявкою та проєктом договору про надання фінансового кредиту.
Згідно з пунктом 2.18 договору зі сторони клієнта кредитний договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію». Інші документи, пов`язані з укладенням та виконанням кредитного договору, клієнт також може підписати шляхом накладення електронного підпису, електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або власноручним підписом у разі надсилання документів у паперовому вигляді.
Пунктами 2.19-2.22 договору визначено механізм акцепту пропозиції укласти кредитний договір. Клієнт може прийняти або відмовитися від пропозиції. У разі готовності прийняти пропозицію клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить одноразовий ідентифікатор або отримує SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором і вводить його у відповідне поле. У момент введення коду на сайті товариства клієнт направляє товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, підписане одноразовим ідентифікатором, після чого кредитний договір вважається підписаним.
Пунктом 2.23 договору передбачено, що примірник договору вважається отриманим клієнтом, якщо товариство направило його на електронну адресу, вказану клієнтом в особистому кабінеті або договорі, та/або безпосередньо в особистий кабінет. Також зазначено, що у випадку відправлення договору в особистий кабінет клієнт приймає та підтверджує, що дані особистого кабінету є його контактними даними, які були зазначені під час укладення договору та дають можливість переглядати укладений договір, завантажити його або створити копію на паперовому носії.
Пунктом 2.25 договору передбачено, що після підписання кредитного договору товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківську картку клієнта, зазначену клієнтом у заявці та договорі.
У паспорті споживчого кредиту, який міститься у матеріалах договору, зазначено, що сума кредиту становить 6 000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на банківську картку споживача протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту, можливі види забезпечення кредиту - відсутні, процентна ставка - 1,99 % на день, що становить 726,35 % річних, тип процентної ставки - фіксована.
У паспорті споживчого кредиту також зазначено загальні витрати за кредитом у розмірі 42 984,00 грн, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом у розмірі 48 984,00 грн, реальну річну процентну ставку - 39 279,81 %. Окремо вказано, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування.
У цьому ж паспорті споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту: кількість, розмір платежів і періодичність внесення вказуються у графіку платежів; проценти сплачуються кожні 25 днів; розмір платежу - 2 985,00 грн; кількість платежів - 15; сума кредиту сплачується в останній день строку кредитування.
Щодо наслідків прострочення у паспорті споживчого кредиту зазначено, що у разі прострочення клієнтом сплати кредиту та процентів відповідно до термінів, установлених у графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний день прострочення з урахуванням обмежень, установлених чинним законодавством України. Також у паспорті зазначено, що штрафи відсутні, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, - відсутня, інші платежі - відсутні. Ці умови мають значення для перевірки заперечень відповідача щодо штрафів, пені, подвійного нарахування санкцій та розміру заявлених до стягнення платежів.
Згідно з пунктом 3.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня у разі наявності складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства у строк, установлений договором.
Пунктом 3.3 договору визначено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості включно.
Пунктом 3.7 договору встановлено черговість погашення вимог товариства у разі недостатності суми здійсненого платежу: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу - сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу - неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Ця умова має значення для перевірки правильності розрахунку заборгованості та можливого зарахування платежів, якщо такі платежі будуть підтверджені іншими доказами.
Пунктом 3.8 договору передбачено, що клієнт доручає товариству, починаючи з першого дня прострочення, ініціювати списання коштів з відповідного рахунку клієнта з використанням реквізитів платіжних карток, які були самостійно зазначені клієнтом і верифіковані товариством та/або платіжною системою при отриманні чи поверненні кредитів або сплаті процентів, та направляти їх на оплату заборгованості за договором відповідно до графіка платежів. Також передбачено, що кількість спроб списання є необмеженою до повного погашення заборгованості.
Із пункту 4.1.4 договору вбачається, що товариство має право без згоди клієнта відступити своє право вимоги за договором третій особі, у зв`язку із чим відбувається заміна сторони кредитодавця за договором, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Ця умова має значення з огляду на заперечення відповідача щодо переходу права вимоги та повідомлення про відступлення права вимоги.
Пунктом 4.1.7 договору передбачено право товариства надсилати будь-які повідомлення клієнту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» та договору будь-яким способом за вибором товариства, а саме шляхом надсилання SMS, голосових повідомлень на вказаний номер телефону, розміщення в особистому кабінеті клієнта, на електронну адресу клієнта, а також шляхом надсилання поштових відправлень із позначкою «Вручити особисто» за місцем проживання чи перебування або за місцем роботи клієнта.
Пунктом 4.3.1 договору передбачено право клієнта достроково повернути кредит у повному обсязі або частково, сплативши проценти за строк фактичного користування кредитом. Пунктом 4.3.3 договору також передбачено право клієнта протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
З додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року вбачається графік платежів, відповідно до якого початково зазначено суму кредиту 6 000,00 грн, а в подальшому передбачені періодичні платежі по 2 985,00 грн із зазначенням дат платежів, зокрема 06 липня 2023 року, 31 липня 2023 року, 25 серпня 2023 року, 19 вересня 2023 року, 14 жовтня 2023 року, 08 листопада 2023 року, 03 грудня 2023 року, 28 грудня 2023 року, 22 січня 2024 року, 16 лютого 2024 року, 12 березня 2024 року, 06 квітня 2024 року, 01 травня 2024 року, 26 травня 2024 року, а також кінцевий платіж 05 червня 2024 року. Загальна вартість кредиту за графіком зазначена у розмірі 48 984,00 грн. У додатку також зазначено, що він є невід`ємною частиною договору, а в реквізитах сторін зазначено клієнта - ОСОБА_1 та електронний підпис НОМЕР_6 .
Таким чином, зі змісту наданих позивачем документів, які стосуються укладення договору, вбачається, що кредитний договір містить умови про сторони договору, анкетні й ідентифікаційні дані відповідача, суму кредиту, строк кредитування, дату надання та дату повернення кредиту, спосіб надання кредиту на платіжну картку, процентну ставку, графік платежів, порядок нарахування процентів, черговість погашення заборгованості, умови щодо пені, відсутність штрафів, порядок електронного підписання договору одноразовим ідентифікатором, порядок направлення договору та повідомлень клієнту, а також право первісного кредитора на відступлення права вимоги третій особі.
З наданої позивачем довідки про ідентифікацію, складеної ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладено договір № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, був ідентифікований ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». У цій довідці зазначено, що акцепт договору позичальником, тобто підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, здійснено з використанням одноразового ідентифікатора 3804. Час відправки ідентифікатора позичальнику зазначено як 12 червня 2023 року о 11 годині 36 хвилин, а номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, - НОМЕР_4. 
Зазначені дані довідки про ідентифікацію узгоджуються з даними, зазначеними у заявці-анкеті клієнта та кредитному договорі, оскільки в цих документах також вказані ті самі анкетні дані відповідача, РНОКПП НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , а також електронний підпис НОМЕР_6 . Це має значення для перевірки заперечень відповідача про недоведеність факту підписання договору саме ним, отримання одноразового ідентифікатора та проходження ідентифікації.
Також позивачем надано лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» / сервісу онлайн-платежів iPay.ua, адресований ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», вих. № 3466_250630114222 від 30 червня 2025 року. У цьому листі зазначено, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12. 
Зі змісту зазначеного листа вбачається, що відповідно до цього договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 12 червня 2023 року о 11 годині 40 хвилин 13 секунд на суму 6 000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 250163973, призначення платежу - зачислення 6 000,00 грн на карту НОМЕР_1 . 
Ці дані узгоджуються з умовами пункту 1.6 кредитного договору, відповідно до якого кредит мав бути наданий відповідачу в безготівковій формі на рахунок клієнта із використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , а також із даними заявки-анкети, у якій зазначено номер картки отримувача НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду від 20 березня 2026 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду повідомлення від 02 квітня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260330/62071-БТ, у якому зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано картку № НОМЕР_7 , рахунок IBAN: НОМЕР_8 . 
У цьому ж повідомленні АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначено, що клієнт ОСОБА_1 верифікований шляхом підписання анкети-заяви про ідентифікацію клієнта від 24 листопада 2021 року. 
Крім того, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив, що по рахунку НОМЕР_7 , IBAN: НОМЕР_8 , було зарахування 12 червня 2023 року коштів у сумі 6 000,00 грн.
Таким чином, відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» узгоджується з умовами пункту 1.6 кредитного договору про надання кредиту шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , із даними заявки-анкети відповідача щодо картки отримувача, а також із листом платіжного сервісу iPay.ua про успішне перерахування 12 червня 2023 року о 11 годині 40 хвилин 13 секунд коштів у сумі 6 000,00 грн на картку з маскою НОМЕР_1 .
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року вбачається, що розрахунок складений щодо відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за період з 12 червня 2023 року по 12 грудня 2023 року.
Розрахунок викладений у вигляді щоденної таблиці руху заборгованості, у якій окремими графами відображено дату, номер договору, суму кредиту, кількість днів прострочення, тіло кредиту, прострочене тіло, відсотки, прострочені відсотки, комісію, штрафи, оплату по тілу, оплату по відсотках, оплату по штрафу, оплату по списанню, переплату, баланс, загальну суму оплат, списання відсотків, списання прострочених відсотків та загальну заборгованість.
З розрахунку вбачається, що початкова сума кредиту за договором становить 6 000,00 грн. Упродовж усього періоду, охопленого розрахунком, залишок тіла кредиту в таблиці зазначений у розмірі 6 000,00 грн, а графа «прострочене тіло» містить нульові значення. Отже, відповідно до цього розрахунку позивач не відображає погашення тіла кредиту та не переносить суму основного боргу до простроченого тіла в межах наведеного періоду.
Нарахування процентів у розрахунку здійснено щоденно у розмірі 119,40 грн. Такий розмір щоденного нарахування відповідає 1,99 % від суми кредиту 6 000,00 грн, оскільки 6 000,00 грн ? 1,99 % = 119,40 грн. Саме така сума щоденно наростаючим підсумком відображається у графі «відсотки» протягом кожного розрахункового періоду.
Так, з 12 червня 2023 року розрахунок починається із заборгованості 6 119,40 грн, яка складається з тіла кредиту 6 000,00 грн та нарахованих за перший день процентів 119,40 грн. Надалі сума процентів щоденно збільшується на 119,40 грн: 13 червня 2023 року - 238,80 грн, 14 червня 2023 року - 358,20 грн, 15 червня 2023 року - 477,60 грн, і так далі, до 06 липня 2023 року, коли сума процентів за перший 25-денний розрахунковий період досягає 2 985,00 грн.
З 07 липня 2023 року розрахунок відображає новий розрахунковий період: у графі поточних відсотків знову зазначено 119,40 грн, а сума 2 985,00 грн попереднього періоду відображена як така, що підлягала оплаті за відсотками. При цьому загальна заборгованість продовжує формуватися виходячи із тіла кредиту 6 000,00 грн та подальшого щоденного нарахування процентів.
За аналогічним принципом розрахунок побудований і в наступні періоди. Кожні 25 днів сума поточних процентів за відповідний період досягає 2 985,00 грн, після чого у наступному періоді нарахування поточних процентів знову починається зі 119,40 грн на день, а попередньо нараховані проценти враховуються у структурі загальної заборгованості як прострочені проценти.
Із таблиці вбачається, що прострочені проценти поступово збільшуються кратно сумі 2 985,00 грн: після першого розрахункового періоду - 2 985,00 грн, після другого - 5 970,00 грн, після третього - 8 955,00 грн, після четвертого - 11 940,00 грн, після п`ятого - 14 925,00 грн, після шостого - 17 910,00 грн.
Станом на 12 грудня 2023 року у розрахунку зазначено тіло кредиту 6 000,00 грн, прострочені відсотки 17 910,00 грн та поточні відсотки 1 074,60 грн. Сума поточних відсотків 1 074,60 грн відповідає дев`яти дням нарахування по 119,40 грн на день. Загальна заборгованість станом на цю дату визначена позивачем у розмірі 24 984,60 грн, що арифметично складається із: 6 000,00 грн тіла кредиту + 17 910,00 грн прострочених відсотків + 1 074,60 грн поточних відсотків.
У підсумковій частині розрахунку окремо зазначено, що загальна сума заборгованості становить 24 984,60 грн, з яких сума заборгованості за кредитом - 6 000,00 грн, а сума заборгованості за відсотками - 18 984,60 грн.
При цьому з розрахунку вбачається, що позивач не заявляє у складі цієї заборгованості комісію, штрафи, пеню або інші платежі. У відповідних графах «комісія», «штрафи», «пеня», «списання відсотків», «списання прострочених відсотків» зазначені нульові показники. Тому за змістом наданого розрахунку заявлена до стягнення сума 24 984,60 грн складається лише з неповернутого тіла кредиту та процентів за користування кредитом, без включення штрафних санкцій чи комісій.
Також із розрахунку не вбачається відображення фактично здійснених відповідачем платежів на погашення тіла кредиту або процентів. У графах, які стосуються списання та погашення, показники не свідчать про зменшення тіла кредиту, а підсумкова сума основного боргу залишається незмінною - 6 000,00 грн.
За змістом наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за процентами становить 18 984,60 грн. Оскільки відповідно до умов договору денна процентна ставка становить 1,99 % від суми кредиту 6 000,00 грн, щоденне нарахування процентів складає 119,40 грн. Отже, заявлена позивачем сума процентів 18 984,60 грн відповідає 159 дням користування кредитом, оскільки 18 984,60 грн / 119,40 грн = 159 днів. Таким чином, за розрахунком позивача загальна заборгованість 24 984,60 грн складається з 6 000,00 грн основного боргу та 18 984,60 грн процентів за 159 днів користування кредитом.
Таким чином, наданий позивачем розрахунок деталізує заявлену до стягнення суму заборгованості шляхом щоденного нарахування процентів за ставкою 1,99 % на день від суми кредиту 6 000,00 грн, із відображенням окремо тіла кредиту, поточних процентів, прострочених процентів та загального підсумку заборгованості. Вказаний розрахунок має значення для оцінки заперечень відповідача про непрозорість розрахунку, відсутність формули нарахування, відсутність періодів і ставок, а також про включення до боргу штрафів, пені чи інших санкцій.
З наданої позивачем копії договору факторингу № 12122023 від 12 грудня 2023 року вбачається, що цей договір укладено між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» як клієнтом та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як фактором.
Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та відповідно до глави 73 ЦК України, фактор передає кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. У договорі також зазначено, що перелік боржників, первинний кредитор, ідентифікація боржника, номер кредитного договору, сума фінансування, сума боргу та інші відомості визначаються у реєстрі боржників.
За змістом пункту 1.2 договору факторингу, унаслідок передачі права вимоги до боржників від клієнта до фактора відбувається заміна кредитора у зобов`язанні. Пунктом 1.3 договору передбачено, що фактор має право здійснити наступне відступлення третій особі права вимоги, придбаного від клієнта на умовах цього договору. Пунктом 1.4 договору визначено, що права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності договором, після чого фактор стає кредитором відносно боржників стосовно їх заборгованості.
У розділі 2 договору факторингу наведено терміни, які використовуються сторонами. Зокрема, «боржники» визначені як фізичні особи, які отримали кредит за кредитними договорами та не виконали свої зобов`язання; «кредитний договір» - як договір про надання кредиту у формі електронного чи письмового документа; «право вимоги» - як право грошової вимоги клієнта до боржника, строк платежу за яким настав або настане в майбутньому; «документація» - як документи, що засвідчують права, які передаються фактору.
Окремо у договорі факторингу визначено зміст документації, яку клієнт повинен передати фактору. До такої документації віднесено, зокрема, кредитний договір, детальний розрахунок простроченої заборгованості за весь період платежів, підтвердження переказу коштів на рахунок боржника, заповнену заяву-анкету для отримання кредиту, копії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного номера боржника та інші наявні документи, які засвідчують права вимоги до боржника. Ця умова має значення для оцінки заперечень відповідача про відсутність належних первинних документів та індивідуалізацію саме його зобов`язання.
У пункті 3.1 договору факторингу сторони погодили гарантії клієнта. Зокрема, клієнт підтвердив, що на момент підписання договору він має право відступлення кожного права вимоги, що зазначене у реєстрі боржників, а також що кожен боржник має право виконати перед клієнтом усі зобов`язання, внаслідок яких виникло відповідне право вимоги.
Пунктом 3.2 договору факторингу передбачено, що клієнт підтверджує повідомлення кожного боржника про передачу права вимоги до фактора шляхом розміщення відповідної інформації на своєму сайті. Водночас у цьому ж пункті зазначено, що клієнт не гарантує доставку та/або ознайомлення боржника з таким повідомленням. Ця умова має значення з огляду на заперечення відповідача про ненадходження йому повідомлення про відступлення права вимоги.
Згідно з пунктом 4.1 договору факторингу, сторони гарантували наявність необхідних повноважень для укладення та виконання договору, а також відсутність потреби в отриманні будь-яких додаткових погоджень, крім уже отриманих. Пунктом 4.2 договору фактор гарантував наявність статусу фінансової установи та права здійснювати факторингову діяльність.
У розділі 6 договору факторингу сторони погодили порядок відступлення портфеля заборгованості. У пункті 6.1 зазначено, що відповідно до умов договору клієнт передає фактору права вимоги до боржників за кредитними договорами, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів. Також зазначено загальний розмір портфеля заборгованості - 106 428 898,22 грн.
Пунктом 6.4 договору факторингу визначено банківські реквізити клієнта для перерахування ціни продажу: отримувач - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», код ЄДРПОУ 43619089, рахунок отримувача НОМЕР_12, банк отримувача - АТ «ОТП БАНК». Це має значення для співставлення з поданою платіжною інструкцією щодо оплати за відступлені права вимоги.
За пунктом 7 договору факторингу ціна придбання фактором у клієнта права грошової вимоги визначена у сумі 2 484 014,09 грн. У цьому ж пункті передбачено, що для підтвердження дійсності прав вимоги клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому договором.
Також у розділі 7 договору факторингу передбачено порядок платежів. Відповідно до пункту 7.1 договору фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у розмірі, що визначений договором. Пунктом 7.2 договору передбачено, що фактор здійснює оплату вартості прав вимоги протягом періоду, визначеного договором та відповідними додатками.
Розділом 8 договору факторингу врегульовано порядок передачі реєстру боржників та документації. Зокрема, пунктом 8.1.1 договору передбачено, що в день підписання договору клієнт готує та передає фактору в письмовій формі заповнений реєстр боржників у формі, встановленій додатком № 1 до договору. Пунктом 8.1.2 передбачено, що протягом 5 робочих днів з моменту підписання договору та одночасно з передачею реєстру боржників клієнт готує і передає фактору в електронній формі документацію, що стосується боржників, зазначених у реєстрі.
З пункту 8.1.3 договору вбачається, що протягом 3 робочих днів з моменту отримання від фактора примірника реєстру боржників фактор оформлює та підписує акт приймання-передачі реєстру боржників. У пункті 8.2 договору визначено, що протягом 10 днів з дати укладення договору сторони підписують акт приймання-передачі документації.
До договору факторингу додано витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 12122023 від 12 грудня 2023 року. У цьому витягу серед боржників зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер кредитного договору № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року. У витягу зазначена сума заборгованості за тілом кредиту 6 000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 18 984,60 грн, загальна сума заборгованості 24 984,60 грн, а також ціна продажу / сума фінансування за цим боржником 582,97 грн.
Зазначений витяг з реєстру боржників індивідуалізує саме зобов`язання відповідача за кредитним договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, оскільки містить його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, дату народження, номер і дату кредитного договору, а також структуру заборгованості за тілом кредиту та процентами. Це має значення для оцінки заперечення відповідача про те, що позивач не довів включення саме його договору до реєстру боржників та передачу саме його боргу.
Також у матеріалах наявний акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 12 грудня 2023 року до договору факторингу № 12122023 від 12 грудня 2023 року. Із цього акта вбачається, що ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» як клієнт передало, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як фактор прийняло реєстр боржників за договором факторингу. У пункті 2 акта зазначено, що загальна сума заборгованості за переданими правами вимоги становить 106 428 898,22 грн.
Крім того, до договору факторингу додано платіжну інструкцію № 73644 від 12 грудня 2023 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 2 484 014,09 грн. У призначенні платежу зазначено: «Плата за відступлення Права Вимоги згідно Договору ФАКТОРИНГУ № 12122023 від 12 грудня 2023 р. без ПДВ».
Зазначена платіжна інструкція узгоджується з пунктами 6.2, 6.4 та 7.1 договору факторингу щодо ціни придбання прав вимоги, реквізитів клієнта та порядку оплати за передані права вимоги. Отже, надані документи підтверджують не лише укладення договору факторингу та формування реєстру боржників, а й оплату фактором вартості відступлених прав вимоги.
Таким чином, зі змісту наданих документів щодо факторингу вбачається, що 12 грудня 2023 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за портфелем кредитної заборгованості, до якого включено і заборгованість ОСОБА_1 за договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року в загальному розмірі 24 984,60 грн, з яких 6 000,00 грн - тіло кредиту, 18 984,60 грн - проценти.
З наданої позивачем копії досудової вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вих. № 23185610 від 12 березня 2026 року вбачається, що вона адресована ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
У цій вимозі позивач повідомив відповідача, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відповідно до чинного законодавства України укладено договір відступлення права вимоги № 12122023 від 12 грудня 2023 року, внаслідок чого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, укладеним між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 . 
У вимозі зазначено, що відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язався у встановлені строки повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Також позивач вказав, що відповідач, всупереч умовам кредитного договору та вимогам законодавства, зобов`язання щодо повернення кредиту і сплати процентів не виконав, унаслідок чого має заборгованість за кредитним договором. 
Зі змісту досудової вимоги вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вимагало від відповідача виконати зобов`язання перед новим кредитором за договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, а саме негайно погасити заборгованість у сумі 24 984,60 грн. 
У вимозі також зазначено реквізити для погашення заборгованості: отримувач - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», рахунок IBAN: НОМЕР_9 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», код ЄДРПОУ 35234236, призначення платежу - погашення боргу ОСОБА_1 , ID НОМЕР_10 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Крім того, у досудовій вимозі позивач попередив відповідача, що у разі невиконання вимог стягнення буде звернено на грошові кошти та інші активи, які належать відповідачу, а також зазначив про можливість звернення для уточнення розміру заборгованості за контактами ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 
Таким чином, надана досудова вимога містить відомості про повідомлення відповідача новим кредитором щодо переходу до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, про розмір заявленої заборгованості 24 984,60 грн та про реквізити для її добровільного погашення. Цей доказ має значення для оцінки заперечень відповідача про відсутність повідомлення щодо відступлення права вимоги та відсутність досудового врегулювання спору.

Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду
1. Щодо засад доказування, меж розгляду справи та розподілу тягаря доказування
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Звернення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до суду з цим позовом є реалізацією права на судовий захист майнового права, яке, за твердженням позивача, перейшло до нього від первісного кредитора ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором факторингу.
Відповідно до частин першої - третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, тобто фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Згідно зі статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням наведених норм процесуального права позивач у цій справі повинен довести належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт укладення кредитного договору саме з відповідачем, істотні умови такого договору, факт надання кредитних коштів, розмір і структуру заявленої заборгованості, а також перехід до нього права вимоги за цим договором.
Відповідач, заперечуючи проти позову, повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, зокрема обставини, які спростовують належність або допустимість доказів позивача, свідчать про неотримання кредитних коштів, неналежність йому платіжної картки, відсутність укладення договору, неправильність розрахунку, повне або часткове погашення боргу, припинення зобов`язання чи інші передбачені законом підстави для відмови у позові або зменшення заявленої до стягнення суми.
При цьому суд бере до уваги, що відповідач у поданих відзивах фактично не заперечив отримання кредитних коштів у розмірі близько 6 000,00 грн, однак заперечив проти заявленого позивачем розміру заборгованості, належності доказів укладення договору, факту перерахування коштів, переходу права вимоги та обґрунтованості процентних нарахувань.

2. Щодо доведеності укладення кредитного договору в електронній формі
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначена норма встановлює презумпцію правомірності правочину. Отже, укладений між сторонами кредитний договір вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У цій справі відповідач не заявляв зустрічного позову про визнання кредитного договору або його окремих умов недійсними, а також не надав суду рішення, яким такий договір чи окремі його умови були б визнані недійсними.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами першою та другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Відповідно до частини третьої статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін.
Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі: у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію, тобто оферту, укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Системний аналіз указаних норм права свідчить про те, що кредитний договір може бути укладений в електронній формі, а договір, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, передбаченому законом, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки щодо можливості укладення кредитного договору в електронній формі та правового значення одноразового ідентифікатора як електронного підпису викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
З наданих позивачем доказів убачається, що договір про надання фінансового кредиту № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року містить істотні умови кредитування: сторони договору, анкетні та ідентифікаційні дані відповідача, суму кредиту 6 000,00 грн, строк кредитування 360 днів, дату надання кредиту 12 червня 2023 року, кінцеву дату погашення 05 червня 2024 року, процентну ставку 1,99 % на день, графік платежів, порядок надання коштів на платіжну картку, порядок нарахування процентів, порядок погашення заборгованості та умови електронного підписання договору.
У заявці-анкеті, договорі та паспорті споживчого кредиту зазначені персональні дані відповідача, його РНОКПП, номер телефону, адреса електронної пошти та реквізити платіжної картки. У цих документах також зазначено електронний підпис НОМЕР_6 .
З довідки про ідентифікацію вбачається, що під час укладення договору відповідача ідентифіковано, а акцепт договору здійснено шляхом використання одноразового ідентифікатора 3804, який 12 червня 2023 року о 11 годині 36 хвилин був відправлений на номер телефону НОМЕР_4 .
Сукупність зазначених доказів - заявка-анкета, кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, довідка про ідентифікацію, одноразовий ідентифікатор, фінансовий номер телефону, електронна адреса та реквізити платіжної картки - підтверджує, що кредитний договір № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року був укладений в електронній формі саме з відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідач, заперечуючи факт належного укладення електронного договору, не надав доказів того, що зазначені у договорі персональні дані, номер телефону, електронна адреса або платіжна картка були використані іншою особою поза його волею, не заявляв про втрату контролю над фінансовим номером телефону або платіжною карткою, а також не навів іншого переконливого пояснення щодо отримання кредитних коштів на картку, емітовану на його ім`я.
За таких обставин доводи відповідача про недоведеність підписання договору, отримання одноразового ідентифікатора, проходження ідентифікації та погодження істотних умов договору суд вважає необґрунтованими.

3. Щодо доведеності факту надання кредитних коштів відповідачу
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, тобто кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, тобто кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, тобто грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
За умовами пункту 1.6 кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, у тому числі з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Із листа сервісу онлайн-платежів iPay.ua вбачається, що 12 червня 2023 року о 11 годині 40 хвилин 13 секунд на платіжну картку з маскою НОМЕР_1 було успішно перераховано 6 000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - НОМЕР_11 .
На виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано картку № НОМЕР_7 , якій відповідає рахунок IBAN НОМЕР_8 , а 12 червня 2023 року на цей рахунок було зараховано кошти у сумі 6 000,00 грн.
Зазначені докази узгоджуються між собою, оскільки в договорі та заявці-анкеті зазначено картку отримувача кредиту НОМЕР_1 , у листі iPay.ua зазначено перерахування коштів на картку з маскою НОМЕР_1 , а АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердив, що картка з відповідними реквізитами емітована саме на ім`я відповідача та що на неї 12 червня 2023 року зараховано 6 000,00 грн.
Крім того, відповідач у відзивах фактично визнав отримання кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн.
Отже, факт надання первісним кредитором відповідачу кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн підтверджений сукупністю належних, допустимих і взаємопов`язаних доказів. Доводи відповідача про недоведеність належності йому платіжної картки та фактичного зарахування коштів спростовуються відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК», листом платіжного сервісу iPay.ua, умовами договору та власним частковим визнанням відповідача.

4. Щодо змісту грошового зобов`язання відповідача та правової природи процентів
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона, тобто боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, тобто кредитора, певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною третьою статті 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов`язаний не лише повернути кредит, а й сплатити проценти.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що проценти за користування кредитом прямо визначені сторонами як плата за користування кредитом. Пунктом 1.4 договору передбачено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, які є платою за користування кредитом. Пунктом 1.4.1 договору встановлено фіксовану процентну ставку 1,99 % на день, яка застосовується у межах строку кредиту, визначеного пунктом 1.2 договору.
Отже, проценти, заявлені до стягнення у цій справі, за своєю правовою природою є договірною платою за користування кредитними коштами у розумінні статей 1048, 1054 ЦК України, а не штрафом, пенею, неустойкою чи іншим видом відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Це має істотне значення для оцінки заперечень відповідача, оскільки він посилався на надмірність штрафів, пені, подвійне нарахування санкцій та можливість їх зменшення за статтею 551 ЦК України. Проте позивач у цій справі не заявляє до стягнення штрафи, пеню, комісію чи інші санкційні платежі. Заявлена заборгованість складається лише з 6 000,00 грн основного боргу та 18 984,60 грн процентів за користування кредитом.
За таких обставин положення статті 551 ЦК України щодо права суду зменшити розмір неустойки не можуть бути застосовані до договірних процентів, які є платою за користування кредитом і не заявлені позивачем як штрафна санкція.

5. Щодо перевірки розрахунку заборгованості
Позивач заявив до стягнення 24 984,60 грн заборгованості, з яких 6 000,00 грн - тіло кредиту, 18 984,60 грн - проценти за користування кредитом.
З наданого розрахунку вбачається, що нарахування процентів здійснено виходячи з тіла кредиту 6 000,00 грн і погодженої сторонами денної процентної ставки 1,99 %.
Арифметично щоденна сума процентів становить: 6 000,00 грн ? 1,99 % = 119,40 грн.
Заявлена позивачем сума процентів становить 18 984,60 грн. (18 984,60 грн / 119,40 грн = 159 днів).
Отже, заявлена до стягнення сума процентів відповідає 159 дням користування кредитом за погодженою договором ставкою 1,99 % на день.
Загальна сума боргу арифметично складається так: 6 000,00 грн тіло кредиту + 18 984,60 грн проценти = 24 984,60 грн.
Судом також враховано, що за умовами договору кредит надавався строком на 360 днів, а кінцевою датою його повернення визначено 05 червня 2024 року. Натомість розрахунок позивача сформовано станом на 12 грудня 2023 року, тобто в межах визначеного договором строку кредитування.
Таким чином, заявлені до стягнення проценти нараховані не після завершення строку кредитування, а у межах строку дії кредитного договору як договірна плата за користування кредитом.
Доводи відповідача про непрозорість розрахунку, відсутність формули, періодів і ставок суд вважає необґрунтованими, оскільки розрахунок підлягає арифметичній перевірці, містить структуру боргу, ставку, період нарахування, щоденну суму процентів і кінцевий підсумок.
Доводи відповідача про включення до боргу штрафів, пені, комісій або подвійних санкцій також не підтверджуються, оскільки з наданого розрахунку вбачається, що такі платежі до заявленої суми не включені.

6. Щодо доводів відповідача про несправедливість умов договору, непропорційність боргу та порушення прав споживача
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, тобто пункти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначені положення цивільного законодавства свідчать про те, що суд, вирішуючи спір про виконання договору, виходить із презумпції правомірності правочину та обов`язковості погоджених сторонами умов, якщо інше не встановлено законом або судовим рішенням.
Відповідач, укладаючи кредитний договір, мав можливість ознайомитися з умовами кредитування, паспортом споживчого кредиту, розміром денної процентної ставки, графіком платежів, орієнтовною загальною вартістю кредиту та наслідками невиконання договору.
Закон України «Про споживче кредитування» надає споживачу механізми захисту ще на стадії укладення та після укладення договору, зокрема право не укладати договір на запропонованих умовах, обрати іншу фінансову пропозицію, а також право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом строку, визначеного законом.
Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач скористався правом відмовитися від договору, оспорив його умови в судовому порядку, заявив вимогу про визнання недійсною умови щодо процентної ставки або довів, що під час укладення договору був позбавлений можливості ознайомитися з його умовами.
Суд бере до уваги, що розмір процентної ставки у цьому договорі визначений сторонами у договорі та паспорті споживчого кредиту. Договір укладений 12 червня 2023 року. Позивач заявляє до стягнення проценти, нараховані за період у межах строку кредитування. Крім того, заявлена до стягнення сума не включає штрафи, пеню, комісію чи інші санкційні платежі.
Сам по собі значний розмір процентів порівняно із тілом кредиту не є безумовною підставою для відмови у їх стягненні, якщо такі проценти є договірною платою за користування кредитом, були передбачені договором, нараховані у межах строку кредитування, арифметично підтверджені розрахунком і не є штрафною санкцією.
Суд також враховує, що паспорт споживчого кредиту містив інформацію про орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитом у розмірі 48 984,00 грн. Натомість позивач заявив до стягнення 24 984,60 грн, тобто суму, яка складається з тіла кредиту та процентів за 159 днів користування кредитом, а не за весь погоджений строк кредитування 360 днів.
Відповідач не довів, що умова договору про процентну ставку є нікчемною або що вона була визнана судом недійсною. Також відповідач не довів, що заявлені проценти є прихованою неустойкою, штрафною санкцією або відповідальністю за прострочення.
За таких обставин суд не вбачає правових підстав для зменшення договірних процентів лише з мотивів їх значного розміру порівняно з тілом кредиту, оскільки такі проценти є погодженою сторонами платою за користування кредитом, а не неустойкою.
Доводи відповідача про несправедливість умов договору, істотний дисбаланс прав сторін, економічну необґрунтованість процентної ставки та порушення його прав як споживача не спростовують факту укладення договору, отримання кредитних коштів, погодження процентної ставки та наявності непогашеної заборгованості.

7. Щодо доводів про нарахування процентів після закінчення строку кредитування
Відповідач посилався на те, що проценти після завершення строку кредитування мають бути обмежені.
Суд погоджується з тим, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти як плату за користування кредитом припиняється, а права кредитора в охоронних правовідносинах можуть забезпечуватися іншими способами, передбаченими законом.
Водночас у цій справі такі доводи відповідача фактично не стосуються заявлених позовних вимог, оскільки договір визначав строк кредитування до 05 червня 2024 року, а позивач нарахував проценти лише станом на 12 грудня 2023 року.
Отже, заявлені до стягнення проценти нараховані у межах строку кредитування, а не після його завершення. Тому доводи відповідача про неправомірність післястрокового нарахування процентів не впливають на вирішення спору.

8. Щодо переходу до позивача права вимоги за договором факторингу
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, тобто відступлення права вимоги.
Згідно зі статтею 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона, тобто фактор, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони, тобто клієнта, за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи, тобто боржника.
З наданих позивачем доказів убачається, що 12 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 12122023.
До договору факторингу додано витяг з реєстру боржників, у якому зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , дату народження, номер кредитного договору № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, суму основного боргу 6 000,00 грн, суму процентів 18 984,60 грн і загальну суму заборгованості 24 984,60 грн.
Також надано акт приймання-передачі реєстру боржників і платіжну інструкцію № 73644 від 12 грудня 2023 року, з якої вбачається, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 2 484 014,09 грн як плату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 12122023.
Зазначені документи індивідуалізують саме зобов`язання відповідача, підтверджують включення його договору до реєстру боржників, передачу права вимоги щодо цього договору та оплату фактором вартості відступлених прав вимоги.
Доводи відповідача про те, що позивач не довів включення саме його договору до реєстру боржників, передачу саме його боргу та безперервність переходу права вимоги, спростовуються договором факторингу, витягом із реєстру боржників, актом приймання-передачі реєстру та платіжною інструкцією.
Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року в обсязі, що існував на момент переходу права вимоги.

9. Щодо повідомлення відповідача про відступлення права вимоги та досудової вимоги
Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Зміст цієї норми свідчить про те, що неповідомлення боржника про заміну кредитора саме по собі не робить відступлення права вимоги недійсним і не припиняє зобов`язання боржника. Юридичне значення неповідомлення полягає у тому, що новий кредитор несе ризик належного виконання боржником зобов`язання первісному кредиторові.
У цій справі відповідач не надав доказів того, що після відступлення права вимоги він виконав зобов`язання первісному кредиторові ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» повністю або частково.
Крім того, позивач надав копію досудової вимоги від 12 березня 2026 року, адресованої відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . У цій вимозі відповідача повідомлено про укладення договору відступлення права вимоги № 12122023 від 12 грудня 2023 року, перехід до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за договором № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, розмір заборгованості 24 984,60 грн і реквізити для її погашення.
Отже, доводи відповідача про відсутність повідомлення щодо відступлення права вимоги та відсутність досудового врегулювання не є підставою для відмови у позові.

10. Щодо доводів відповідача про складне матеріальне становище
Відповідач також посилався на складне матеріальне становище, наявність дитини та відсутність доходу.
Суд враховує ці доводи як пояснення відповідача щодо причин невиконання зобов`язання, однак такі обставини самі по собі не припиняють грошове зобов`язання, не змінюють умов укладеного договору та не звільняють боржника від обов`язку повернути отриманий кредит і сплатити проценти за користування ним.
Відповідач не надав доказів існування передбачених законом або договором підстав для звільнення його від виконання грошового зобов`язання чи для зменшення договірних процентів як плати за користування кредитом.
Тому зазначені доводи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову або зменшення заявленої до стягнення суми заборгованості.

11. Узагальнена оцінка заперечень відповідача
Оцінивши доводи сторін та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача щодо недоведеності укладення кредитного договору, факту отримання кредитних коштів, належності платіжної картки, розміру заборгованості та переходу до позивача права вимоги не знайшли підтвердження під час розгляду справи.
Факт укладення кредитного договору підтверджується договором, заявкою-анкетою, паспортом споживчого кредиту, довідкою про ідентифікацію та електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Факт надання кредитних коштів підтверджується листом платіжного сервісу iPay.ua, відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і частковим визнанням відповідача.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, який арифметично перевіряється та складається з 6 000,00 грн тіла кредиту і 18 984,60 грн процентів за 159 днів користування кредитом.
Перехід права вимоги до позивача підтверджується договором факторингу, витягом з реєстру боржників, актом приймання-передачі реєстру та платіжною інструкцією.
Доводи відповідача про штрафи, пеню, подвійні санкції та застосування статті 551 ЦК України не впливають на вирішення спору, оскільки позивач не заявляє до стягнення неустойку, штрафи, пеню або комісію.
Доводи про нарахування процентів після завершення строку кредитування також не підтверджені, оскільки проценти нараховані станом на 12 грудня 2023 року, тобто до закінчення строку кредитування, визначеного договором до 05 червня 2024 року.
Доводи про несправедливість умов договору та непропорційність заборгованості самі по собі не спростовують погоджений сторонами розмір договірних процентів, не доводять недійсності або нікчемності відповідної умови договору та не підтверджують наявності підстав для зменшення саме договірної плати за користування кредитом.

12. Висновок за результатами розгляду справи
Оскільки позивач довів факт укладення кредитного договору № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року, факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 6 000,00 грн, невиконання відповідачем обов`язку з повернення кредиту та сплати процентів, розмір заборгованості 24 984,60 грн, а також перехід до позивача права вимоги за договором факторингу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.
З ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року у розмірі 24 984,60 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 984,60 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Судові витрати
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, тобто наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, тобто наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Згідно з частиною п`ятою статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо Адвокатського об`єднання «АПОЛОГЕТ»; договір про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та АО «АПОЛОГЕТ»; акт № 788 наданих послуг від 09 березня 2026 року; детальний опис наданих послуг до цього акта; довіреність представника позивача та ордер адвоката Усенка М.І.
З договору про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року вбачається, що АО «АПОЛОГЕТ» зобов`язалося надавати ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» послуги правової допомоги, адвокатського захисту та представництва у справах, пов`язаних зі стягненням заборгованості за кредитними договорами, а вартість наданих послуг правової допомоги за одним провадженням визначена у розмірі 8 000,00 грн без ПДВ.
З акта № 788 від 09 березня 2026 року вбачається, що АО «АПОЛОГЕТ» надало, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло правничі послуги у справі щодо боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за кредитним договором № 16091-06/2023, на загальну суму 8 000,00 грн.
З детального опису наданих послуг вбачається, що виконавцем зазначено такі роботи: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години; погодження правової позиції клієнта у справі - 30 хвилин; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду від імені клієнта - 1 дія. Загальна тривалість робіт зазначена як 6 годин 30 хвилин.
Відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх завищеність, необґрунтованість та неналежне підтвердження.
Оцінюючи заявлені позивачем витрати на правничу допомогу, суд виходить із того, що такі витрати мають відповідати критеріям реальності, необхідності, неминучості, розумності та співмірності із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи, ціною позову та значенням справи для сторін.
Суд враховує, що ця справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, не належить до категорії справ підвищеної складності, стосується типового для позивача спору про стягнення заборгованості за кредитним договором, а позовна заява та додані до неї докази мають стандартний для таких кредитних спорів характер. Ціна позову становить 24 984,60 грн, тобто заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн становлять істотну частину ціни позову.
Крім того, з детального опису робіт вбачається, що значна частина послуг стосується загальної підготовки типової правової позиції, ознайомлення з матеріалами кредитної справи та складення позовної заяви за стандартною категорією спорів. Участь представника позивача у судовому засіданні не здійснювалася, додаткових процесуальних документів значного обсягу після подання позову в матеріалах не зазначено, а розгляд справи відбувся за наявними письмовими доказами.
Водночас суд бере до уваги, що правнича допомога позивачу фактично надавалася, її надання підтверджується договором, актом, детальним описом робіт, довіреністю та ордером адвоката. Тому підстав для повної відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачає.
Разом із тим, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення витрат, ціни позову, характеру спору, обсягу виконаної роботи, типовості правових питань, розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та принципів розумності й співмірності, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн є завищеною та неспівмірною з фактичною складністю справи.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу та визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 3 000,00 грн.
Визначений судом розмір 3 000,00 грн відповідає розумній компенсації фактично необхідних витрат на підготовку стандартної позовної заяви, аналіз матеріалів кредитної справи та подання документів до суду, з урахуванням ціни позову і відсутності участі представника у судовому засіданні.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 5 662,40 грн, з яких: 2 662,40 грн - судовий збір, 3 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, статтями 3, 11, 202, 203, 204, 205, 207, 509, 512-517, 525, 526, 530, 626, 627, 628, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1, 1077 ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про споживче кредитування», суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 16091-06/2023 від 12 червня 2023 року у розмірі 24 984,60 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 60 копійок), з яких: 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту; 18 984,60 грн (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 60 копійок) - заборгованість за процентами за користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
У решті заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, код ЄДРПОУ: 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 19 травня 2026 року.

Суддя Володимирського міського суду Ігор Вітер