ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 684/67/26
Провадження № 22-ц/820/1205/26

Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 684/67/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2026 року у складі судді Галиш І.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в :
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила, стягнути з відповідача аліменти на її утримання на період навчання, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) починаючи із дня звернення до суд, щомісячно, і до досягнення нею 23 річного віку.
В обґрунтування вимог вказувала, що її батьком є ОСОБА_2 , з якого стягувались аліменти до її повноліття на підставі судового наказу Старосинявського районного суду від 19.08.2011 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона досягла повноліття.
З 01 вересня 2025 року вона навчається на 1 курсі гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету (денна форма навчання), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання потребує значних витрат, для навчання було придбано ноутбук та комплектуючі для нього на загальну суму 22110,50 грн. 
Позивач вказувала, що вона не працює, оскільки навчається на денній формі навчання. На даний час батько є працездатною особою, проходить військову службу в ЗСУ та отримує грошове забезпечення, а тому може надавати їй матеріальну допомогу.
Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2026 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/9 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 лютого 2026 року, і до закінчення ОСОБА_1 навчання у Хмельницькому національному університеті, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років, у решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1331,20 грн. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилається на незаконність рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянтка посилається, що судом вірно визначено наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання доньки яка навчається, при цьому вона довела, що несе витрати на харчування та одяг, засоби гігієни та догляду, навчальні матеріали, комп`ютерну техніку, витрати на транспорт, а оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати і тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Проживання в гуртожитку безкоштовне, однак вона сплачує за користування інтернетом, окрім того вона є алергіком, тому потребує певних медичних препаратів, має потребу у щомісячному відвідуванні ортодонта через встановлену брекет систему, з часу повнолітня її повним забезпеченням займається лише мати, батько допомоги не надає.
Також апелянтка вказує, що у відповідача відсутній обов`язок утримувати дитину дружини, оскільки він не є батьком цієї дитини. Дружина відповідача не є непрацездатною, вона наразі не працездатна у зв`язку із пологами, а такий лікарняний оплачується. Стосовно новонародженої дитини то дитина забезпечена відповідними виплатами та необхідними речами та одягом (пакунок малюка або грошова компенсація) від держави Щодо перебування батьків відповідача на його утриманні, то батьки отримують пенсійне забезпечення про розмір якого відповідач не повідомляє, як і не надав жодних доказів здійснення витрат на їх утримання. 
Тому визначаючи розмір аліментів у вигляді 1/9 частини, суд помилково вважав , що такий розмір є достатнім для її утримання та не врахував, що відповідач є здоровим, працевлаштований і розмір його доходу після відрахування аліментів у розмірі частини буде достатнім для забезпечення його та його нової сім`ї.
ОСОБА_2 та його представник - адвокат Терещенко В.М. подали відзив на апеляційну скаргу, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/9 частки від доходу відповідача, судом враховано всі обставини справи, зокрема, що відповідач є військовослужбовцем, його стан здоров`я та рівень отриманого доходу, наявність нової сім`ї та необхідності утримання дружини, яка перебуває у декретній відпустці та народження дитини. 
Крім того, розмір аліментів у розмірі 1/9 частки фактично буде становить 5709,85 грн щомісяця, що є достатнім для покриття частини витрат понесених позивачкою у зв`язку з навчанням. 
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з судовим наказом № 2-н-20 Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2011 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2011 року і до досягнення нею повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досягла повноліття.
Відповідно до витягу № 2024/013061674 від 29 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу денної форми навчання гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету, з терміном навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року (бюджет), що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 4 від 09 січня 2026 року.
Відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить службу у В/Ч НОМЕР_1 , його сукупний дохід за 2024 рік склав 617208,81 грн, за 2025 рік становить 628312,31 грн.
З 30 серпня 2022 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 .
У даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_5 .
Відповідно до медичного висновку про тимчасову непрацездатність (вагітність та пологи) №1111-М9К6-ЗАТВ-7К8Х від 22 грудня 2025 року ОСОБА_4 , яка є дружиною відповідача була непрацездатною в період 22 грудня 2025 року - ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила дитину.
Надані відповідачем докази (свідоцтво про народження, пенсійні посвідчення, витяги) підтверджують, що його батьками є ОСОБА_6 , 1954 року народження, ОСОБА_7 , 1957 року народження, які є досягли пенсійного віку та є пенсіонерами за віком довічно, зареєстровані за однією адресою із відповідачем по АДРЕСА_2 .
Будь-яких доказів про незадовільний стан здоров`я відповідачем не надано.
Також судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 з 09 серпня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 та у даному шлюбі у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 08.01.2013).
Згідно з квитанцією ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» наданою позивачкою, в магазині «Фокстрот» 18.02.2026 року було придбано: 7230227 ноутбук LENOVO IdealPad Slim 3 15AMN8 вартістю - 20999.00 грн.; 6612300 миша LOGITECH M190 BLUE EMEA вартістю - 522.50 грн.; 6789598 килимок для миші PIKO вартістю - 142.50 грн.; 6773315 сумка для ноутбука TRUST BOLOGNA 16" ECO RED вартістю - 446.50 грн., загальна сума - 22110.50 грн.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначала, що в зв`язку з навчанням у Хмельницькому національному університеті, вона потребує матеріальної допомоги, так як повинна оплачувати витрати на навчання, а саме витрати на харчування, одяг, засоби гігієни та догляду, навчальні матеріали, комп`ютерну техніку, витрати на транспорт, тощо. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , досягла повноліття, є студенткою 1 курсу денної форми навчання гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату витрати на навчання, а саме кошти на одяг, харчування, підручники, канцелярські товари тощо.
Вказані витрати несе позивачка та її матір ОСОБА_3 , хоча відповідач є працездатною особою, може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчатися, однак такої допомоги не надає.
Визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/9 частки від усіх доходів відповідача, суд врахував всі істотні обставини справи, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка навчається на денній формі навчання на бюджетній основі та не може працювати, її вік та потреби, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є її батьком, проходить військову службу, а тому має постійний дохід, має на утриманні ще одну малолітню дитину - дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружину яка перебуває у відпустці по вагітності та пологах, врахував щомісячний розмір доходів відповідача та можливість надання матеріальної допомоги і від матері ОСОБА_11 , яка також є працездатною та отримує постійний дохід, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано відповідної правової оцінки та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, врахував всі обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 20 травня 2026 року.

Судді А.М. Костенко
Т.О. Янчук
О.І. Ярмолюк