Справа № 474/188/26
Провадження № 2/474/323/26

РІШЕННЯ
Іменем України

02.06.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

12.03.2026р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (далі - позивач, ТОВ “ЄАПБ”) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 44 180 грн. 00 коп., а саме:
- за кредитним договором № 8903696 в розмірі 31 640 грн. 00 коп., з яких: 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 12 140 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами;
- за кредитним договором № 65712-04/2025 в розмірі 12 540 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 3 240 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 6 000 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафом; 300 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.03.2025р. між ТОВ “Авентус Україна” та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 8903696, підписаний позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на його номер мобільного телефону, за умовами якого позичальнику були надані кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем.
13.11.2025р. між ТОВ “Авентус Україна” та позивачем укладено договір факторингу № 13112025 за умовами якого ТОВ “Авентус Україна” передало (відступило) за плату належні йому права вимоги позивачу, а останній прийняв їх, згідно реєстру боржників.
Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором у розмірі 31 640 грн. 00 коп., з яких: 13 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу; 12 140 грн. 00 коп. - сума процентів; 6 500 грн. 00 коп. - пеня та штрафи.
30.04.2025р. між ТОВ “Стар Файненс Груп” та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 65712-04/2025, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язується повернути його та сплатити проценти. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на фактичну кількість днів користування кредитом. 
28.08.2025р. між ТОВ “Стар Файненс Груп” та ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” було укладено договір факторингу № 28082025 на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача, згідно реєстру боржників у сумі 12 540 грн., з яких: 3 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 240 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 6 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за штрафом; 300 грн - сума комісії за видачу кредиту.
Таким чином, “ вказувало, що наділене правом вимоги до відповідача за договорами № 8903696 та № 65712-04/2025, а тому просив позов задовольнити.
18.05.2026р. представниця відповідача адвоката Зачепіло З.Я. подала відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказувала, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, тому позов необґрунтований. У матеріалах справи відсутні первинні документи (квитанції, платіжні доручення, виписки) які підтверджують виконання первісними кредиторами умов кредитного договору щодо перерахування коштів на банківський рахунок саме відповідача, тоді як довідки платіжних провайдерів наявні в матеріалах справи - не є такими. Посилається, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити відповідачу правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок що заборгованість виникла з його вини, та які умови договору ним порушені. Та розрахунок не відповідає вимогам ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік і фінансову звітність”, є не належним доказом на підтвердження заборгованості. Вказувала, що вимоги про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 300 грн. за договором № 65712-04/2025 задоволенню не підлягають, бо у договорі позивач не зазначив та не надав доказів переліку таких послуг за надання кредиту, їх погодження зі споживачем, що суперечить, крім іншого, також і ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України “Про споживче кредитування”, в яких передбачено лише комісію за обслуговування і повернення кредиту, а не за надання кредиту. Умови договору про сплату комісії за надання кредиту є нікчемними. 
Представниця відповідача Зачепіло З.Я. у відзиві на позов, як на підставі своїх заперечень проти позову, послалася також на практику Дніпровського апеляційного суду.
19.05.2026р. представниця позивача Шкуренко А.В. подала відповідь на відзив, у якому просила позов задовольнити. Крім обставин, зазначених у позові, послалася на те, що позивачем доведено факт укладення відповідачем кредитного договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тоді як відповідачем факту укладення кредитного договору у відзиві не спростовано. Він же у відзиві не визнає та одночасно і не заперечує факт отримання грошових коштів. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. З огляду на ст. 60 Закону України “Про банки та банківську діяльність” та Положення “Про організацію операційної діяльності банках України” від 04.07.2018р. № 75, те, що товариство не є банком, позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку. Відповідач же як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, міг власноручно отримати виписку по рахунку для підтвердження (спростування) факту перерахування отримання кредитних коштів, та він же мав право подати власний розрахунок.
Представники позивача Алієва Нурай та Шкуренко І. в судові засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у позовній заяві представниця позивача ОСОБА_2 та у Відповіді на відзиві представниця позивача ОСОБА_3 просили розглядати справу у відсутність представника. 
Відповідач та його представниця ОСОБА_4 в судові засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про їх виклик з додатками в електронний кабінет адвокатки Зачепіло З.Я. Вони ж про причини неявки не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не зверталися, інших клопотань, заяв не подавали.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
30.04.2025р. ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W614 підписано Паспорт споживчого кредиту.
Після ознайомлення з умовами кредиту, 30.04.2025р. між ТОВ “Стар Файненс Груп” та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 65712-04/2025, який підписаний клієнтом електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y398 (далі - кредитний договір), за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1. кредитного договору № 65712-04/2025).
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 65712-04/2025 встановлені наступні умови: тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; кредит надається строком на 120 днів; дата надання кредиту - 30.04.2025р.; наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування; дата погашення кредиту - 27.08.2025р.
Клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та кінцевого строку виплати кредиту на підставі поданого до товариства звернення в паперовій чи електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (п. 1.3 договору № 65712-04/2025).
Згідно п.п. 1.4-1.5 кредитного договору № 65712-04/2025 - за користування кредитом товариством нараховуються проценти у розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту у сумі 300 грн. (10% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту). Денна процентна ставка складає 0,98% та застосовується у межах строку кредитування вказаного у п. 1.2 договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення договору складає 2572,74%. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення договору складає 6 540 грн. та загальні витрати по кредиту складають 3 540 грн. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, комісія визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору.
Пунктом 1.6 кредитного договору № 65712-04/2025 визначено, що кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Відповідно до п.п. 2.3., 2.4., 2.6., 2.12., 2.13, 2.16, 7.6 кредитного договору № 65712-04/2025, для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме - Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (Інформація на сайті Товариства). За результатами ознайомлення з наведеною інформацією Клієнт переходить до створення Особистого Кабінету. Після входу до Особистого кабінету Клієнт для отримання кредиту, заповнює Заявку-Анкету. Після отримання попереднього рішення про видачу кредиту Клієнт на сайті Товариства проходить ідентифікацію та верифікацію. У випадку успішного проходження ідентифікації та верифікації Клієнту підтверджується можливість оформлення кредиту та Товариство Клієнту в Особистому кабінеті надсилає пропозицію укласти електронний договір (оферту). У випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку “Підписати”, після чого Клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Клієнт вводить у відповідне поле. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових котів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту.
Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування зазначеного у п. 1.2 договору починаючи з дня надання кредиту клієнту. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Комісія за видачу кредиту нараховується в процентному відношенні від суми виданого кредиту та підлягає сплаті позичальником в перший платіжний період відповідно до графіку платежів (п. 3.3 кредитного договору № 65712-04/2025).
Згідно з п. 4.1.4 кредитного договору № 65712-04/2025 товариство має право без згоди клієнта відступити право вимоги за договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони - кредитодавця. 
Відповідальність сторін погоджена у розділі 5 кредитного договору № 65712-04/2025, зокрема: у випадку прострочення клієнтом сплати процентів, тіла кредиту, відповідно до термінів встановлених у Графіку платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати встановленого у графіку платежів. У випадку коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати неустойка не може перевищувати розмір подвійної суми кредиту. У випадку коли сума кредиту перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати неустойка не може перевищувати розмір половини суми кредиту.
Одночасно з цим, п.п. 5.3.1 договору передбачає, що у випадку встановлених законодавством України мораторіїв (заборон) на нарахування штрафних санкцій штраф протягом періоду мораторію чи заборони не нараховується та відновлюється після їх скасувань.
У додатку № 1 до кредитного договору - Графіку платежів, який підписаний клієнтом електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y398 визначено дату видачі кредиту/платежів з 30.04.2025р. до 27.08.2025р. (кожні 30 днів), суму кредиту як 3 000 грн., проценти за користування кредитом як 3 240 грн.
Згідно листа ТОВ “Універсальні платіжні рішення” вих. № 3426-260108123157 від 08.01.2026р. ТОВ “Універсальні платіжні рішення” повідомило ТОВ “Стар Файненс Груп”, про те, що ним, на підставі укладеного договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022р., успішно прийнято платежі на користь ТОВ “Стар Файненс Груп”, а саме: 30.04.2025р. о 07:05:00 на суму 3 000 грн., маска карти № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 726304895.
З розрахунку заборгованості складеного 16.04.2026р. та затвердженого директором ТОВ “Стар Файненс Груп” вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 65712-04/2025 на кінець періоду становить: тіло кредиту 3 000 грн., проценти 3 240 грн., комісія за надання кредиту 300 грн 00 коп., штрафи в сумі 6 000 грн. 00 коп. Проценти нараховані за період з 30.04.2025р. до 27.08.2025р., тобто в межах строку кредитування визначеного у п. 1.2 договору (120 днів), за ставкою погодженою у п. 1.4 договору - 0,90% в день на залишок заборгованості. Також 30.05.2025р. відповідачу нарахований штраф у розмірі 6 000 грн. Платежі на погашення боргу відповідачем не вчинялися.
28.08.2025р. між ТОВ “Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Стар Файненс Груп” (клієнт) укладено договір факторингу № 28082025, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені дані в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2.
Як вбачається з акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28082025 від 28.08.2025р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, внаслідок чого від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості до боржників.
29.08.2025р. між сторонами договору факторингу № 28082025 проведено фінансування, про що надано платіжну інструкцію № 23162 від 29.08.2025р. 
Згідно витягу з реєстру боржників від 28.08.2025р. ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 65712-04/2025 на суму 12 540 грн., яка складається з 3 000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 3 240 грн. - заборгованості за відсотками; 300 грн. - сума комісії за видачу кредиту; 6 000 грн. - заборгованості за штрафом. Кількість днів прострочення 191.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 65712-04/2025 виготовленому ТОВ “ФК “ЄАПБ” за період з 28.08.2025р. до 31.12.2025р., заборгованість відповідача на кінець періоду 12 540 грн., яка складається з 3 000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 3 240 грн. - заборгованості за відсотками; 300 грн. - сума комісії за видачу кредиту; 6 000 грн. - заборгованості за штрафом. Будь-які нарахування ТОВ “ФК “ЄАПБ” не вчинялися.
29.03.2025р. ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MD4351 підписано Паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма). 
29.03.2025р. між ТОВ “Авентус Україна” і ОСОБА_1 було укладено договір № 8903696 про надання споживчого кредиту (далі - договір № 8903696). Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок. Ідентифікація споживача здійснюється при вході його в особистий кабінет/мобільний застосунок в порядку передбаченому договором або законом України “Про електронну комерцію”, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6263 29.03.2025р. 15:51:30 (п. 1 розд. 1 та розд. 10 договору № 8903696).
На умовах встановлених договором № 8903696 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту - 13 000 грн. 00 коп. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка 1% в день від суми кредиту, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього Договору. Сторони також передбачили у договорі знижену процентну ставку у розмірі 0,95% в день від суми кредиту, яка застосовується якщо споживач до 28.04.2025р. або протягом трьох днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання споживачем умов для отримання зниженої процентної ставки чи індивідуальної знижки - користування кредитом для нього здійснюється за стандартною процентною ставкою (п.п. 1.2-1.5.2 договору № 8903696).
Денна процентна ставка на дату укладення договору - 1 % (п. 1.7.1 договору № 8903696). 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 2333,95% річних; за стандартною ставкою з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 2253,44% річних (п.п. 1.9-1.9.2 договору № 8903696).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору: за стандартною ставкою - 59 800 грн. 00 коп. та за стандартною ставкою з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 59 605 грн. 00 коп. (п.п. 1.10-1.10.2 договору № 8903696).
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту 29.03.2025р. або 30.03.2025р. (п.п. 2.1-2.2 договору № 8903696).
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту (п.п. 3.1, 3.2 договору № 8903696).
Розділом 6 кредитного договору № 8903696 передбачена відповідальність сторін за порушення умов договору, тобто його невиконання або неналежне виконання. Зокрема, у випадку невиконання або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту, процентів, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 1 170 грн. на 4 день такого невиконання (неналежного виконання), та у розмірі 260 грн. - починаючи з 5 дня, за кожний день невиконання (неналежного виконання).
Порядок внесення змін і доповнень до кредитного договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів (угод) (розділ 7 кредитного договору № 8903696). 
У п. 9.6 кредитного договору № 8903696 визначено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет/мобільний застосунок споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується автоматично для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Підписуючи договір споживач підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана у ст. 9 Закону України “Про споживче кредитування”, ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України “Про фінансові послуги та фінансові компанії” розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ “Авентус Україна” розміщені на веб-сайті, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися (п. 9.8 кредитного договору № 8903696).
Додатком № 1 до кредитного договору № 8903696 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, підписана споживачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6263, яка містить дати видачі кредиту/дати платежів починаючи з 29.03.2025р. до 24.03.2026р., чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період, яка становить станом на 28.04.2025р. - 3 705 грн. 00 коп., та починаючи з 28.05.2025р. - 3 900 грн. щомісячно, та останній платіж у сумі 16 900 грн. 00 коп. (з них тіло - 13 000 грн). А також загальна сума заборгованості за тілом кредиту як 13 000грн. 00 коп. та за процентами у період кредитування як 46 605 грн. 00 коп. 
ТОВ “Пейтек” у повідомленні № 20251114-1.1 підтвердило успішність операції з перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ “Авентус Україна”, а саме: сума - 13 000 грн., сайт торговця https://creditplus.ua, дата та час створення 29.03.2025р. 15:52:04, дата та час прийняття в роботу 29.03.2025р. 15:52:06, дата та час виконання 29.03.2025р. 15:52:06, призначення платежу - зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Згідно з Карткою обліку Договору № 8903696 позичальника ОСОБА_1 виконаної ТОВ “Авентус Україна” за період з 29.03.2025р. по 13.11.2025р. заборгованість відповідача за договором № 8903696 становить 31 640 грн. 00 коп., з яких: 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 15 600 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафами. Відсотки нараховані за 120 календарних днів (з 29.03.2025р. до 27.07.2025р. за стандартною процентною ставкою), з врахуванням умов щодо строку кредиту визначеного у п. 1.4. договору (360 днів). З неї ж вбачається, що відповідачем був вчинений платіж 23.05.2025р. у сумі 2 000 грн. 00 коп. та 27.06.2025р. у сумі 1 460 грн. 00 коп., які були зараховані на погашення процентів. Штраф нарахований у сумі 6 500 грн. за період з 02.05.2025р. до 23.05.2025р.
13.11.2025р. між ТОВ “Авентус Україна” (клієнт) та ТОВ “ФК “ЄАПБ” (фактор) укладено договір факторингу № 13112025, згідно якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2.
13.11.2025р. між сторонами договору факторингу № 13112025 підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників № 1 та 18.11.2025р. проведено фінансування згідно договору факторингу № 13112025, про що надано платіжне доручення № 187.
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 13.11.2025р. до договору факторингу № 13112025 у ньому під порядковим номером 659 значиться боржник ОСОБА_1 , договір № 8903696, сума боргу за тілом 13 000 грн. 00 коп., сума боргу за процентами - 12 140 грн. 00 коп., сума боргу за штрафами/пенею - 6500 грн. 00 коп. 
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідачки порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Верховний Суд у постанові від 30.11.2022р. у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Із вказаного слідує, що доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком позичальника, а не позивача.
З розрахунку заборгованості складеного 16.04.2026р. та затвердженого директором ТОВ “Стар Файненс Груп” вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 65712-04/2025 на кінець періоду становить: тіло кредиту 3 000 грн., проценти 3 240 грн., комісія за надання кредиту 300 грн 00 коп., штрафи в сумі 6 000 грн. 00 коп. Проценти нараховані за період з 30.04.2025р. до 27.08.2025р., тобто в межах строку кредитування визначеного у п. 1.2 договору (120 днів), за ставкою погодженою у п. 1.4 договору – 0,90% в день на залишок заборгованості. Також 30.05.2025р. відповідачу нарахований штраф у розмірі 6 000 грн. Платежі на погашення боргу відповідачем не вчинялися.
Згідно з Карткою обліку Договору № 8903696 позичальника ОСОБА_1 виконаної ТОВ “Авентус Україна” за період з 29.03.2025р. по 13.11.2025р. заборгованість відповідача за договором № 8903696 становить 31 640 грн. 00 коп., з яких: 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 15 600 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафами. Відсотки нараховані за 120 календарних днів (з 29.03.2025р. до 27.07.2025р. за стандартною процентною ставкою), з врахуванням умов щодо строку кредиту визначеного у п. 1.4. договору (360 днів). З неї ж вбачається, що відповідачем був вчинений платіж 23.05.2025р. у сумі 2 000 грн. 00 коп. та 27.06.2025р. у сумі 1 460 грн. 00 коп., які були зараховані на погашення процентів. Штраф нарахований у сумі 6 500 грн. за період з 02.05.2025р. до 23.05.2025р.
Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитними договорами № 8903696 та № 65712-04/2025 є зрозумілими і доступними та відповідають умовам договорів, що укладені сторонами. 
Відповідно до п. 62 Постанови “Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України” № 75 від 04.07.2018р. визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
Статтею 60 Закону України “Про банки і банківську діяльність” визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
Згідно п. 2 ст. 60 Закону України “Про банки і банківську діяльність” банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Відповідно до ст. 62 ЗУ “Про банки і банківську діяльність” визначено порядок розкриття банками банківської таємниці, зокрема, за рішенням суду.
Таким чином, виписка по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом.
Окрім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України “Про платіжні послуги” № 1591-ІХ від 30.06.2021р. до надавачів платіжних послуг належать фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг.
Частиною 3 ст. 10 цього закону встановлено, що фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом.
Оскільки первісні кредитори та позивач не є банківськими установами, а мають статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак надані позивачем розрахунки суд вважає належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі.
Представниця відповідача Зачепіло З.Я., заперечуючи проти наданих позивачем доказів, клопотань про витребування таких від третіх осіб не заявляла, як і не заявляла клопотань щодо перевірки належності банківського рахунку, на який вказані кошти були перераховані.
Доказів, які б заперечували факт перерахування кредитних коштів у погоджених умовами кредитних договорів № 8903696 та № 65712-04/2025 сумах, стороною відповідача також не надано.
Відповідач та його представниця ОСОБА_4 не погоджуючись із розміром виниклої заборгованості за договорами № 8903696 та № 65712-04/2025 свого контррозрахунку не надали, як і доказів повернення кредитних коштів, процентів, комісії за надання кредиту.
Щодо посилань представниці відповідача ОСОБА_4 у відзиві на позов, як на підставі своїх заперечень проти позову, на практику Дніпровського апеляційного суду, то слід зазначити, що остання викривлено тлумачить норми ЦПК України, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 цього кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не в постановах судів апеляційної інстанції.
В укладеному сторонами договорі № 65712-04/2025 зазначено та погоджено сплату позичальником одноразової комісії за надання кредиту в сумі 300 грн, тобто такі умови договору узгоджені між кредитором та позичальником, які є вільними в укладенні договору під час визначення його умов, та відповідають положенням Закону України “Про споживче кредитування” № 1734-VIII, оскільки не стосуються надання послуг, що у розумінні ст. 11 цього Закону надаються кредитором безкоштовно.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставин, враховуючи те, що договори № 8903696, № 65712-04/2025 укладені між його сторонами, встановлювали обов`язок відповідача повернути позику та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цими договорами, в тому числі і щодо сплати комісії за надання (видачу) кредиту та процентів за ставками та в порядку визначеному у цих договорах, доведеність обставин видачі кредитних коштів відповідачу, що ним не спростовано, обставин невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту, доведеність переходу прав вимоги за вказаними кредитними договорами до позивача, та обставини настання строку платежу за договорами станом на дату прийняття рішення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості:
- за кредитним договором № 8903696 в розмірі 25 140 грн. 00 коп., з яких: 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 12 140 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками;
- за кредитним договором № 65712-04/2025 в розмірі 6 540 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 3 240 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 300 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Щодо стягнення заборгованості за договорами № 8903696 у розмірі 6 500 грн. (штраф) та № 65712-04/2025 у розмірі 6 000 грн. (штраф), то вони не підлягають задоволенню.
Зокрема, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів у заявлених розмірах, нарахованих за договорами № 8903696 та № 65712-04/2025 укладеними з ним у березні та квітні 2025р., відповідно, (під час дії воєнного стану) задоволенню не підлягають.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 328 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 386 грн. 51 коп. (71,71%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 25-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” заборгованість за кредитним договором № 8903696 від 29.03.2025р., станом на 12.03.2026р., в сумі 25 140 (двадцять п`ять тисяч сто сорок) грн. 00 коп., з яких: 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 12 140 (дванадцять тисяч сто сорок) грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.
Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” заборгованості за кредитним договором № 8903696 від 29.03.2025р., станом на 12.03.2026р., в сумі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” заборгованість за кредитним договором № 65712-04/2025 від 30.04.2025р., станом на 12.03.2026р., в сумі 6 540 (шість тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп., з яких: 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 3 240 (три тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 300 (триста) грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” заборгованості за кредитним договором № 65712-04/2025 від 30.04.2025р., станом на 12.03.2026р., в сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за штрафом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” судовий збір в сумі 2 386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) грн. 51 коп. 
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 941 (дев`ятсот сорок одна) грн. 49 коп. - покладаються на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів”.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (код ЄДРПОУ 35625014, адреса: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “16” червня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол