ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/12261/25     Головуючий суддя І інстанції Теслікова І. І.
Провадження № 22-ц/818/3668/26   Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року       м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в особі представника Крукової Наталії Юріївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 березня 2026 року, по справі №638/12261/25, за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії та повороту виконання судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м.Харкова 04.07.2025 по справі № 638/12261/25,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про поновлення строку та для подання заяви та скасування судового наказу, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області 03 жовтня 2025 року в справі № 209/6438/25, та поворот його виконання.
В обґрунтування заяви вказала, що 04.07.2025 Шевченківський районним судом: м. Харкова видано судовий наказ у справі №638/12261/25, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за послуги з постачання електричної енергії за період з 01.07.2022 по 01.03.2025 у розмірі 17209,92 грн.
Вимоги стягувана, задоволені судовим наказом, вважаю необґрунтованими, а наказ таким що підлягає скасуванню в повному обсязі з наступних підстав:
Квартира АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності та є комунального квартирою. У вказаній квартирі відкрито два особових рахунків у ПАТ «Харківенергозбут», а саме: о/р НОМЕР_1 на ім`я мого колишнього та в теперішній час покійного чоловіка ОСОБА_2 та о/р НОМЕР_2 на ім`я в теперішній час покійної ОСОБА_3 . Вказане підтверджується листами ПАТ «Харківенергозбут» від 21.01.2026 та від 28.01.2026.
За о/р НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 заборгованість за послуги з постачання електричної енергії відсутня. Вказане підтверджується витягами з особового кабінету споживача на сайті ПАТ «Харківенергозбут».
Щодо заяви про поворот виконання рішення заявник зазначила:
Як зазначив ПАТ «Харківенергозбут» у листі від 29.01.2026, 09 січня 2026 стягувач звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового наказу, в зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження №79956452.
Державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові ХМУ МЮУ було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.01.2026 про стягнення з мене на користь ПАТ «Харківенергозбут» 17209,92грн., постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 0 9.01.2026 про стягнення з мене на користь Шевченківського ВДВС 303,0грн. та постанова про стягнення виконавчого збору від 09.01.2026 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Шевченківського ВДВС 1720,92грн.
З банківського рахунку боржника, відкритого в Ощадбанку на користь ПАТ «Харківенергозбут» було відраховано 17209,92грн., на користь Шевченківського ВДВС 303,0грн. та 1720,92грн., загальним платежем - 19233,91грн. на рахунок Шевченківського ВДВС.
Оскільки судовий наказ від 04.07.2025 є незаконним та повинен бути скасований, ОСОБА_1 не є належним боржником.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 березня 2026 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задоволено та поновлено строк на подання заяви про скасування судового наказу.
Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 04.07.2025 по справі № 638/12261/25 та повороту виконання судового наказу виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 04.07.2025 по справі № 638/12261/25 задоволено частково.
Судовий наказ Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 липня 2025 року у справі № 638/12261/25, провадження № 2-н/638/2774/25 - скасовано.
Допущено поворот виконання судового наказу №638/12261/25 від 04.07.2025, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова про стягнення з 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за послуги з постачання електричної енергії за період з 01.07.2022 по 01.03.2025 у розмірі 17209,92 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.
У порядку повороту виконання судового наказу №638/12261/25 від 04.07.2025, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя, 10, код ЄДРПОУ 42206328 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 безпідставно стягнуту заборгованості за послуги з постачання електричної енергії за період з 01.07.2022 по 01.03.2025 у розмірі 17 209,92 грн та суму судового збору в розмірі 302,80 грн.
У задоволенні іншої частини вимог заяви – відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» в особі представника Крукової Наталії Юріївни подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова № 638/12261/25 від 16.03.2026 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Харкова у справі № 638/12261/25 від 04 липня 2025 року. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 662,40 грн.
Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, а саме: неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи; питання розглянуто судом за відсутності Товариства, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є підставою апеляційного оскарження згідно ст. 376 ЦПК України.
Вказано, що 09.01.2026 за вих. № № 23/209, 23/210 Товариством до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Відділ) надіслані заяви про примусове виконання вищезазначеного судового наказу в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та суму судового збору окремо.
Зазначено, що державним виконавцем Відділу 09.01.2026 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №№ 79956452, 79956455 з примусового виконання Судового наказу у справі № 638/12261/25. Постановами державного виконавця від 09.01.2026 № ВП №№ 79956452, 79956455 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено розмір мінімальних витрат, які підлягають стягненню з боржника у розмірі 303,00 грн. 09.01.2026 державним виконавцем винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1720,99 грн. та 30,28 грн. відповідно. В результаті вжитих державним виконавцем заходів в ході здійснення виконавчого провадження ВП № 79956452 з ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти у розмірі 12 430,32 грн. В ході здійснення виконавчого провадження ВП № 79956455 стягнень не було. Згідно листа Відділу від 02.04.2026 № 43632 до 27.03.2026 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 разом з ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 16.03.2026 де скасовано судовий наказ № 638/12261/25 від 04.07.2025. Державний виконавцем були сформовані розпорядження щодо розподілу зазначеної вище суми коштів, а саме:
- 12 361,32 грн. були повернуті та перераховані на користь боржника - ОСОБА_1 ;
- 69,00 грн. були перераховані в рахунок плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
27.03.2026 та 01.04.2026 державним виконавцем керуючись п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП №№ 79956452, 79956455. Таким чином, на рахунок Товариства в ході здійснення виконавчих проваджень ВП №№ 79956452, 79956455 Відділом ДВС кошти не перераховувалися.
Зазначено, що заява ОСОБА_1 не містить доказів направлення заяви про поворот виконання судового наказу з доданими до неї документами іншим учасникам справи у паперовій формі засобами поштового зв`язку з описом вкладення, або з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання її до електронного кабінету підсистема ЄСІТС, то суд першої інстанції повинен був повернути заяву заявнику без розгляду. Судом першої інстанції розглянуто заяву за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду не повністю відповідає.
Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Відповідно до частини 10 статті 444 ЦПК України заява про поворот виконання судового рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи розгляд даної заяви призначено судом на 16 березня 2026 року.
Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення учасників справи, зокрема і ПрАТ «Харківенергозбут», про розгляд такої заяви судом першої інстанції.
Отже, колегія суддів вважає, що ПрАТ «Харківенергозбут» не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом першої інстанції. За таких умов, оскаржуване судове рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення.
При ухваленні нового судового рішення по суті спору апеляційний суд виходить з наступного.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
У частинах п`ятій і шостій статті 444 ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності обов`язкових умов: отримання позивачем від відповідача в порядку виконання рішення майна чи грошових коштів; виконане рішення скасоване вищестоящим судом повністю або змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 12 липня 2022 року у справі № 753/21211/20 (провадження № 61-20342св21)).
У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18) зроблено висновок, що «поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням».
Аналіз статті 444 ЦПК України дає підстави зробити висновок про те, що поворот виконання рішення в порядку розділу VI ЦПК України можливий лише щодо грошових сум, майна або його вартості, які були предметом стягнення за скасованим судовим рішенням.
Матеріалами справи підтверджується, що 04 липня 2025 року Шевченківським районним судом: м. Харкова видано судовий наказ у справі №638/12261/25, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за послуги з постачання електричної енергії за період з 01.07.2022 по 01.03.2025 у розмірі 17209,92 грн та судовий збір в сумі 302,80 грн.
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, направлену копію судового наказу ОСОБА_1 було повернуто до суду, що підтверджується конвертом (а.с.25).
24 лютого 2026 року ОСОБА_1 отримала судовий наказ по справі №638/12261/25 від 04.07.2025, про що свідчить розписка останньої в матеріалах справи (а.с.26).
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 копію судового наказу отримала лише 24.02.2026, то правильно встановив суд першої інстанції, що підстави пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу є поважними, та поновив строк на подання.
Між тим, 09.01.2026 державний виконавець прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 79956452 з примусового виконання судового наказу № 638/12261/25 виданого 04.07.2025 Шевченківським районним судом м. Харкова.
Також постановами державного виконавця від 09.01.2026 ВП № 79956452 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 1720,99 грн та визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальному розмірі 303,00 грн.
Матеріали справи свідчать про те, що боржником ОСОБА_1 в рамках примусового виконання 13.01.2026 сплачено 19233,91 грн.
Однак, суд апеляційної інстанції критично відноситься до наданої боржником ОСОБА_1 квитанції про сплату нею 19233,91 грн, оскільки у платіжній інструкції зазначено рахунок стягувача НОМЕР_4 (а.с.54), в той час як у постанові про відкриття виконавчого провадження від 09 січня 2026 року ВП №79956452, вказано поточний рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_5 (а.с.58). Також квитанція не містить всіх необхідних реквізитів.
Як вбачається з наданої ОСОБА_4 виписки по картковому рахунку, 17.02.2026 було списано кошти за ВП №79956452 у розмірі 3793,10 грн та 26.02.2026 було списано кошти за ВП №79956452 у розмірі 3083,62 грн., що разом становить 6876,72 грн, що спростовує доводи боржника та стягнуту суму у розмірі 19233,91 грн.
Крім того, як вбачається з відповіді Шевченківського ВДВС від 02.04.2026 № 45632,в результаті вжитих державним виконавцем заходів в ході здійснення виконавчого провадження ВП № 79956452 з ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти у розмірі 12 430,32 грн. В ході здійснення виконавчого провадження ВП № 79956455 стягнень не було.
27.03.2026 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 разом з ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 16.03.2026 де скасовано судовий наказ № 638/12261/25 від 04.07.2025. Державний виконавцем були сформовані розпорядження щодо розподілу зазначеної вище суми коштів, а саме: 12 361,32 грн. були повернуті та перераховані на користь боржника - ОСОБА_1 ; 69,00 грн. були перераховані в рахунок плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.
27.03.2026 та 01.04.2026 державним виконавцем керуючись п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП №№ 79956452, 79956455. Таким чином, на рахунок Товариства в ході здійснення виконавчих проваджень ВП №№ 79956452, 79956455 Відділом ДВС кошти не перераховувалися (а.с.92).
Як вбачається, з АСВП, за ідентифікатором доступу: АА9Г2Г546Б23, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.03.2026 виконавче провадження № 79956452 з примусового виконання судового наказу № 638/12261/25 виданого 04.07.2025 Шевченківським районним судом м. Харкова – закінчено, на підставі п.5 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», рішення скасовано. Також зазначено, що залишок нестягненої суми за виконавчим документом 17209,92 грн, сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 0 грн.
Отже, як було зазначено вище, державний виконавець повернув ОСОБА_1 сплачені нею кошти, а на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут» кошти від ВДВС не надходили, тому у задоволенні заяви про поворот виконання судового наказу суд апеляційної інстанції відмовляє. 
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Ураховуючи те, що за подання апеляційної скарги в даній категорії справ сплату судового збору в силу ч.7 ст.444 ЦПК України не передбачено, колегія суддів вважає за необхідне сплачений ПрАТ «Харківенергозбут» судовий збір в розмірі 2662,40 грн за платіжною інструкцією № 5402 від 02.04.2026 повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 березня 2026 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити та поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу.
Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 04.07.2025 по справі № 638/12261/25 та повороту виконання судового наказу виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 04.07.2025 по справі № 638/12261/25 - задовольнити частково.
Судовий наказ Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 липня 2025 року у справі № 638/12261/25, провадження № 2-н/638/2774/25 - скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Харкова у справі № 638/12261/25 виданого 04 липня 2025 року.
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби в Основ`янському районі міста Харкова повернути Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» 2662,40 грн, сплачених 02 квітня 2026 року за платіжною інструкцією № 5402 АТ «Ощадбанк» на розрахунковий рахунок UA398999980313161206080020661, отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 23 червня 2026 року.

Головуючий  В.Б.Яцина.

Судді колегії   Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.